Prodej to

© Pavel Kohout

Vydáno v listopadu 2014 jako 1.publikace vydavatelství

Vydavatel: Pavel Kohout (www.kknihy.cz)

ISBN: epub: ISBN 978-80-88061-00-7, mobi: ISBN 978-80-88061-01-4, pdf: ISBN 978-80-88061-02-1

Slovo úvodem

Předmluva

Jsem upřímně potěšen, že se k vám dostala tato kniha. A pokud ji dočtete až do konce, budu ještě potěšenější.

Předpokládám, že máte nějaký vztah k fotografování či grafice a už jste slyšeli pojem fotobanka / mikrofotobanka. Možná jste na začátku své cesty microstockaře či si s touto myšlenkou teprve pohráváte. Možná jste jen zvědaví, o co se vlastně jedná, a možná už jste zkušený uživatel a zajímá vás trochu jiný pohled, který může nabídnout jiný uživatel. Tak či tak, pokusím se vás následujícími řádky stručně provést světem fotobank a podat i svůj pohled.

Představení

Úvodem by se hodilo také napsat pár slov o sobě. Jmenuji se Pavel Kohout a jedním z mých koníčků je fotografování. Je to úplně mimo můj hlavní obor, ale drží mě to od dob prvního vlastního fotoaparátu. Když jsem před lety zjistil pár informací o fotobankách, připadalo mi to jako úžasný přivýdělek. Než jsem však nahrál první snímky, uteklo ještě hodně vody. Nevěřil jsem si. Nevěřil jsem, že by o mé snímky byl zájem, nevěřil jsem, že se vyznám v pravidlech, nevěřil jsem, že dokáži fotky vhodně popsat - navíc v angličtině. V začátcích jsem tedy koketoval s českým serverem fotobanka.cz, kde bylo vše v češtině a jelikož to pár stokorun přineslo, povzbudilo mě to a v lednu 2009 jsem se odhodlal k nahrání první fotky na americkou dreamstime. Postupně jsem začal používat fotobanky i dalších společností a sbíral zkušenosti. Ty bych rád předal dál vám, kdo právě čtete tuto knihu.

Pro více informací o mé osobě, fotografiích a dalších textů o fotobankách, navštivte můj web www.pkweb.eu.

Pár slov k fotografování

Předně než začnu povídat o světě fotobank, napíši pár slov k fotografování. Z wikipedie jsem vyčetl, že za první fotografii je považován snímek, který zhotovil roku 1826 francouzský vynálezce Joseph Nicéphore Niépce. Snímek zhotovil na vyleštěnou cínovou desku pokrytou petrolejovým roztokem asfaltu. Vznikl ve fotopřístroji a čas expozice byl celých osm hodin za slunného dne. Od té doby fotografie urazila obrovský kus cesty a to nejen technikou, ale i dostupností. Nechci tu rozepisovat historii nebo návody k lepším fotkám - toho je plný internet a pokud máte zájem si něco přečíst, možností máte spoustu. Mně momentálně fascinuje její dostupnost. Kvalita přístrojů stoupá a ceny naopak klesají. Nějaký fotoaparát (alespoň v telefonu) má dnes prakticky každý. Každý tedy může fotografovat. S rozvojem digitálních fotoaparátů jde i rozvoj lidí, kteří mají fotografování jako koníček.

Proč mikrofotobanky?

Co jsou mikrofotobanky

Historie fotografických agentur sahá do roku 1920. Dnešní pojem fotobanka značí internetové úložiště fotografií, které je možné využívat pod určitými licenčními právy. Fotografové zde nahrávají své snímky (dnes již je možné nahrávat i videa, animace apod.) a vydavatelé, reklamní agentury, grafické studia a další využívají fotografické banky k uspokojení svých potřeb, čímž si nemusí platit najatého fotografa a vyberou si dle libosti (databáze jsou opravdu veliké). První fotobanky (dnes označované jako tradiční fotobanky - macrostock) zavedly strategii jednorázových prodejů za vysoké ceny. Krom požadavků na cenu byly i velké požadavky na fotografy a jejich portfolia. Digitální věk přinesl relativně kvalitní fotky i uživatelům kompaktů či levnějších zrcadlovek. To podchytila nová éra nastupujících fotobank, též označovány jako mikrofotobanky (microstock). Filozofie těchto společností byla naprosto odlišná a to hlavně co týče cen snímků. Fotografie se daly koupit již od jednoho dolaru, čímž si postupně vytvořili klientelu zákazníků. Fotografové brali zpočátku takto nízké ceny jako znehodnocení své práce, ale jelikož klientela stále rostla, neodolali a portfolia nahráli i sem. Dnes jsou mikrofotobanky základním kamenem ve světě reklamních agentur, webových grafiků, a díky nízkým pořizovacím cenám snímků jsou také zdrojem snímků běžných uživatelů pro své blogy, wallpaper či tisk do obýváku.

Proč se jim věnovat?

Nejčastějším důvodem, proč se někdo hrne nahrávat na fotobanky, jsou jednoznačně peníze. Každá korunka je dobrá a pokud je navíc z činnosti, která je zároveň koníčkem, je to vlastně stále zábava. Ač si toto tvrzení za chvíli vyvrátíme, jedná se většinou o první myšlenku, se kterou se probíráme v hlavě, když zaslechneme o prodeji vlastních fotek. Faktem je, že pokud pro vás fotografování je koníček, je prodej přes fotobanky ideální cestou, jak si přivydělat na rozšíření foto výbavy či cestovatelskou výpravu. Fotografování se věnujete jen když chcete, máte náladu i čas. Nejste závislí na žádné domluvě (s výjimkou domluvy s modely), času a podobně. A pokud vás focení baví, je škoda plnit snímky své šuplíky či paměťová média, když můžou samotné snímky oplatit naší lásku a čas a na oplátku za své stvoření přinést nějaký příjem.

Potřebná fotovýbava

Jak jsem psal výše, mikrofotobanky otevřely výdělečný systém i pro běžné uživatele s kompakty a levnějšími přístroji. Současnost (a budoucnost o to více) již tak růžová pro tyto fotografy není. Obrovský nárůst počtu přispívajících fotografů a jejich fotografií má pochopitelně svou odezvu. Databáze nejsou nafukovací do nekonečna a klienti jsou vybíravější. Fotobanky na tento fakt postupně reagují zpřísňováním podmínek pro nové fotky. Snímky, které bez problémů prošly před 5-ti lety by v dnešní době měli v mnoha případech problémy. Portfolia fotobank se zkvalitňují a tím vzrůstá požadavek i kvalitu nahrávaných snímků. Propasírovat v dnešní době fotku z kompaktního přístroje přes posouzení jakékoliv společnosti je takřka malý zázrak. I když bude mít snímek úžasný komerční potenciál, bude kompozičně dokonalý, narazí z technického hlediska. Nejčastějším odmítnutím takovýchto snímků je šum. Ač se budete sebevíce snažit, tlačit ISO na minimum, kompakt bude pořád kompaktem a pořád bude více či méně zrnit.

Doba jde však dopředu a kvalita snímků i v levnějších fotoaparátech roste. K dispozici jsou stále lepší odšumovací programy, tudíž nechci tvrdit, že s kompaktem je nemožné se pohybovat ve světě mikrofotobank, ale je to podstatně těžší. Zrcadlovka je zrcadlovka a přes svoje nevýhody bude vždycky vytvářet čistější fotografie než kompakty. Co se týče dalšího příslušenství, pochopitelně bude i tady platit, že čím kvalitnější tím lepší, ale vystačit si lze s levnějšími náhradami, či i vlastními výtvory. Pokud chcete fotit krajiny, užijete různé předsádkové filtry (polarizační, přechodový, barevné...) a stativ. Pro portréty a interiérové focení se ve většině případů neobejdete bez světla (ne, vestavný blesk opravdu není dostačující). Pro objektivy, externí blesky, odrazné desky, světelné stany a další výbavu nabízí trh nepřeberné množství výrobků od kvalitních (s vyšší cenou) po méně kvalitní náhražky (levnější a v mnoha případech dostačující). Spoustu věcí si dokonce můžete vyrobit sami (barevné filtry, softboxy, odrazné desky,..). Samostatnou kapitolou je grafický software. Téměř každému snímku prospěje nějaká dodatečná úprava. Ať už se jedná o malé zásahy (doladění křivek, barevnosti, ořezu,...) až po velké (fotomontáže).

Přesto žádné příslušenství ani program není vyloženě nutností a záleží jen na vašem pohledu na fotografování, nápaditosti a finančních možnostech. Ani výbava za milióny vám nezaručí zajímavé fotografie.

Kolik lze vydělat?

Pokud koketujete s myšlenkou prodeje snímků přes fotobanky, určitě je jedna z vašich prvních myšlenek - kolik si tím vlastně můžu vydělat? Bohužel na to nedokáži odpovědět ani já a ani nikdo jiný. Faktorů. které ovlivňují prodejnost je spousta a některým z nich je věnována samostatná kapitola knihy (viz dále). Záleží jednak na vás, jak kvalitní a žádané obrázky budete nahrávat a dále i na velikosti portfolia, popsání a podobně. Odhad výdělku se dělá těžko a nezbývá než vyzkoušet, zda se alespoň zaplatí věnovaný čas. Jsou lidé, kteří na fotobankách vydělávají statisíce ročně, ale i tací, kteří se nedostanou na hranici první výplaty. I zde platí Paretův princip. Pokud to slyšíte prvně, vězte, že Paretův princip spočívá v matematickém vzorci, který odráží nerovnoměrné rozložení bohatství a vyjadřuje skutečnost, že zhruba 20 % obyvatel vlastní 80 % bohatství, a zbývajících 80 % obyvatel se dělí o 20 % bohatství. Toto tvrzení bylo dále rozpracováno a dnes je všeobecně uznávaným principem měření efektivity. Pro naše téma by toto pravidlo mohlo být shrnuto do definice, že 20 % fotografů má 80% podíl na celkovém zisku, či pro jednotlivce platí, že 80 % výsledného zisku je tvořeno pouze 20 % portfolia. Bohužel asi nikdo nedokáže určit předem, kterých 20 % to bude.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Prodej to.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.