Červivé jablíčko

a jiné horory

Jana Pacáková

Copyright© 2014 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 2014 by Jana Pacáková

Copyright© 2014 Cover by Pavel Fiala

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele.

ISBN: 978-80-7482-146-2 (ePUB)

ISBN: 978-80-7482-147-9 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-148-6 (PDF na CD)

Červivé jablíčko

Zkažená krev

Zavřené dveře

Judita

Ledová královna

Kráčející rakev

Slepá ulička

Nekromancerka

Pokoj pro panenky

Potemníci

Přežít potmě

Samá voda

Skleněné střevíčky

Slepá skvrna

Svody smrti

Smrt je jenom začátek…

Jana Pacáková

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Romány ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Erotika

Napětí

Recepty

Básně

Slovo nakladatele k NEPLATÍCÍMU čtenáři

Červivé jablíčko

Kdo se sehne pro jablko v zahradě smrti, ten až v hrobě zakousne se.

David Bimka

„Proboha! Nedívej se na to! To je jako rouhání!!!“ vykřikla přiškrceně a pokusila se mi rychle zakrýt vytřeštěné oči. Druhou rukou si zaclonila zbledlý obličej, jako by se sama snažila nic nevidět.

„Uklidni se! Nekřič! Už jsou dávno mrtví!“ přemlouvala jsem ji a zděšená Innocencia mě prudce odstrčila stranou. Do přivřených očí jí vhrkly hořké slzy.

„Jsi tak klidná, Corono! Tebe to nebolí? Ten pohled pálí!“

„Nesmíš se na to dívat. Můžeš zavřít oči a já tě povedu.“

„Nechápu to!“ vyhrkla Innocencia. „Proč to udělali? Copak jim nestačilo je jenom zabít?“

„Lidé jsou zlí. Vím, že si na to nemůžeš zvyknout, ale je to tak. I mě to vyděsilo. Ale už jim nemůžeme pomoct,“ odpověděla jsem rozpačitě a nabídla jí svou ledovou dlaň.

Vzala mě za ruku a já ji opatrně provedla kolem morbidních hradeb i skrz otevřenou městskou bránu. Nezavřela sice oči, jak jsem jí bezradně doporučovala, ale ani na chvíli neodtrhla svůj upřený pohled od rozježděné hlíny, která nám mizela pod unavenýma nohama. Všimla jsem si, že obhroublé stráže s nebezpečnými píkami nám věnovaly ne právě nejpočestnější pohled, jako kdyby je dokonce ani dvě pokorné nevěsty Kristovy nedokázaly odradit od nečistých myšlenek…

Kráčely jsme se sklopenou hlavou.

Přiznám se, že ani já jsem neměla ráda naše nepočetné cesty do města. Vzdálený klášter tam tentokrát vyslal mě a Innocencii, abychom vyzvedly peníze za naši novou úrodu sladkých jablek, kterou každoročně prodával dál. Ty peníze nám měly pomoct v pořádku přežít přicházející zimu. Kamenné hradby lemovala nepravidelná políčka, kde se prostí rolníci den co den tvrdě lopotili s nuznou zeleninou nebo šumícím obilím. Občas jsme zahlédly i holé skvrny zarostlých pasek s pokácenými kmeny, které se houževnatým lidem podařilo vyrvat z drtivého obklíčení neprostupného pralesa. Za ním se zubatě rýsovaly rozeklané horské hřebeny se zamlženými vrcholky, které se ztrácely v modravých oblacích…

Nebe není pro všechny.

Když jsme došly dostatečně blízko k odrazujícím hradbám, abychom zvládly pouhým okem rozeznat jejich ohavnou výzdobu, obě nás polil palčivý led a milosrdná sestra Innocencia začala rozhořčeně vzlykat. Musely jsme ve vlastním zájmu odvrátit zrak, protože tak příšerná podívaná se hrubě nehodila pro naše odříkavé duše…

Rostla ve mně hrůza.

Z hradeb trčely silné bodce omotané tlustými řetězy, kde hnila samá mrtvá těla, liché údy či už jenom zmrzačené zbytky, u kterých se nedalo přesně odhadnout, komu předtím patřily. Zhanobená zem zase nedobrovolně hostila zahrocené kůly, které nesly stejně odporné plody jako strašlivý obranný val. Všude se skví samé sražené škleby rozbitých lebek, roztříštěné zlomky páchnoucích mršin a vyschlá slepota prázdných ran…

…pnou se po nich jako mnohočetní červi, kteří postupně den po dni nezadržitelně požírají kamenný skelet zbořené věže, co padla za poslední oběť vražednému nájezdu nějakých krvežíznivých barbarů. Jiné ubohé odsouzence nebo pošlé žebráky místní lidé zas neprozíravě naházeli na opuštěná místa do mělkých jam, které jen symbolicky zahrabali tenkou vrstvou sinalého vápna. Stal se z nich obrovský masový hrob bez zapomenutých jmen vyrytých v ošlehaných náhrobcích, nad kterým usedavě naříkal jen fičící vítr a pro který trpce plakal pouze studený déšť…

Černí krkavci přes skoupou zimu vždycky sežrali zkažené maso a z okousané kostry začaly časem pomalu odpadávat menší části. Prý tu vždycky přes noc muselo hlídat několik biřiců, aby si mazaní neznabozi drze neodnášeli očištěné kosti. Prohlásili by je za svaté ostatky a prodávali někdy o masopustní pouti bohatým hlupákům. Můj nesouhlasný pohled opět padl na tlející tělo nějakého bezejmenného zločince, zakuté vysoko nad zemí ve zrezavělých řetězech. Mírně se pohupovalo sem a tam, téměř jako kdyby se ty holé hnáty dosud pokoušely vysvobodit ze zajetí tvrdého kovu…

I dnes by se ještě našlo dost pověrčivých lidí, kteří by vám byli schopní odpřísáhnout, že pozdě v noci probuzené mrtvoly slézají z ostnaté ohrady a prochází se při měsíčku po opuštěných polích. Jiní by zas jen bázlivě zamumlali cosi o slintavých čarodějnicích nebo vilných ďáblech a oklikou by poukazovali na to, proč se poslední dobou rodí tolik vadných dětí či proč byla už dva roky po sobě tak špatná úroda…

Věděla jsem, že chudobní dělníci a udření oráči z okolních vesnic často nacházeli na těch nejneuvěřitelnějších místech mnoho různých kostí, lidských, zvířecích i příliš nestvůrných na to, aby šly jakkoli přesně popsat. Mocná církev jim přísně zakazovala, aby je vozili na křesťanský hřbitov. Většina z nich proto skončila v hromadných hrobech společně s městskou spodinou, a tak začal za bezpečnými hradbami pozvolna růst bastardní národ neusmířených mrtvých…

„Corono? Posloucháš mě vůbec?“

„Co? Nezlob se, zamyslela jsem se,“ odpověděla jsem neurčitě, když mě jeptiščin tichý hlas vytrhl z chmurného zamyšlení.

„Říkala jsem, že museli strašně trpět! Nevěřím, že by je tam tak vystavili až po smrti. Oni umírali přímo na těch hradbách. Všem na očích. A nikdo se nad nimi neslitoval!“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Červivé jablíčko.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.