Nesvlíkej se sama

Richard Skolek

Copyright© 2014 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 2011 by Richard Skolek

Copyright© 2014 Cover by Dominika Jančíková

Copyright© 2014 Illustrations by Dominika Jančíková and Lukáš Mařica

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele.

ISBN: 978-80-7482-134-9 (ePUB)

ISBN: 978-80-7482-135-6 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-136-3 (PDF na CD)

Věnováno mé mamince, která by si zasloužila knížku se slušnějším názvem, ale zase by se nemusela dočkat.

OBSAH

Nesvlíkej se sama

plavání

lásce

vzkaz světu od Boha

vzkaz Odysseovi od Pénelopy

volby

Macbethovo moudro

slečně P.

den a noc

Tonimu

v bazénu

latině

bezdomovec

salse

láska na povel

milování bez citu

pro N.

děda

vegetariánům

doba peněz

vlastenecký

trojúhelník

vyhnání z ráje

Kain a Ábel

krávě

varhanům

Američanům

manželské lože

ořechové drama

o dvou ženách

dějepisu

o rychlosti

ukrutnost na památku K. H. Borovského

o poctivosti

první láska

plavky

o zvukomalebných sourozencích

psům

babička

hvězdy

poště

gravidní báseň

lidem

rodinná Bible

párová geografie

ženám k zamyšlení

opici

stáří

společnosti

stydatě podaná nestydatost

první kniha

církvím

slova

kolečkovým bruslím

rozhledna

Evíkovi

život

umění pro umění

cirkus

herečky

odpuštění

budoucnost

k referendu o protiraketové základně

pokrytec

s ním či bez něj

nekonečný seriál

naivním čtenářům

prvotní hřích

o soukromém životě Anderse Celsia

civilizace

Vláďovi

zhrzený malíř

vdavekchtivým slečnám od Herkula

prarodičům

tragédie na památku K. H. Borovského

RICHARD SKOLEK (*1987)

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Romány ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Napětí

Recepty

Básně

Slovo nakladatele k NEPLATÍCÍMU čtenáři

Nesvlíkej se sama

někdy s břitkou ironií

jindy s pochopením

komentuje tahle knížka

každodenní dění

většinou se týká lásky

citů, erotiky

přijde řeč i na společnost

neřest, politiky

panu K. H. Borovskému

vzdává hold a čest

z každého si utahuje

hned a ostošest

plavání

v plavání na naši cudnost

nebere se ohled

když děvčata plavou naznak

to je krásný pohled

lásce

láska, to je potvora, co

mladou mysl zpije

když to není katastrofa

je to tragédie

ale i když po hubě jsem

dostal tolikrát

zase budu milovat a

zas budu mít rád

(jsem to ale vůl…)

vzkaz světu od Boha

pořád se vám něco nezdá

pořád něco chcete

balím to a jdu do penze

vlez mi na hrb, světe

vzkaz Odysseovi od Pénelopy

to už vážně přeháníš

to je dneska svět

vždyť já už jsem sama doma

dobře dvacet let

stále stydne naše lože

zapomněl ses asi

nebo v Tróji snad tak dlouho

kontrolují pasy?

tak či onak, chci tě jenom

zavčas informovat

že už jsem ty tvoje krámy

stihla vystěhovat

mám tu celý zástup chlapců

vdám se totiž znova

včera mi to potvrdili

úředně jsem vdova

volby

někdo tiše skuhrá doma

jiný k volbám peláší

někdo volí kvůli zítřkům

jiný kvůli guláši

Macbethovo moudro

už Shakespeare nechal jevištěm

znít dobrou radu pánům

že lihovina sbohem dá

všem erotickým plánům

až spolu, lásko, oběhnem

obnažovací štaci

tak síla naší touhy zas

se poddá gravitaci

slečně P.

někdo dává sbohem krutě

někdo končí vlídně

ty se noříš do vzpomínek

mně zůstal čaj z Vídně

den a noc

když večer doma sejmu si

svou spokojenou masku

a do půjčovny vrátím zpět

svou jednodenní lásku

vidím, že trochu zšedly zas

mých tajných zítřků duhy

a přesto vím, že někde tam

už nebudu ten druhý

Tonimu

když se cítí dívka sama

ošklivá či kost

u Toniho ve spacáku

místa vždycky dost

v bazénu

do bazénu na čumendu

chodí kamarádky

hodnotí však místo kraula

pevné pánské zadky

když pak muži unaví je

tu pustí se směle

do dam, odsoudí hned každý

fald na ženském těle

co na tom, že nevejde se

jedna na dvě židle

jezte, holky, když vám chutná

člověk je živ jídlem

co na tom, že kamarádky

šly by rovnou na dno

na cizích se kritizuje

tak příjemně snadno!

latině

do latiny jdeme vždycky

jenom z čisté lásky

naše vpadlé tváře zdobí

šediny a vrásky

z těch ďábelských deklinací

máme noční můry

slovíčka jsou občas slasti

častěj potom chmury

jsme jak býci jdoucí na smrt

v temné stěny corridy

latiníci-zabedněnci

discipulī stupidī

bezdomovec

směšné zbytky sebeúcty

ztrácí v kapkách alkoholu

se člověkem na ulici

jde to už jen strmě dolů

salse

v přítmí sálu míhají se

upocená těla

chlapci už jsou natěšení

a děvčata smělá

nemravností plný parket

ňadra, stehna, pozadí

my však tancujeme s chutí

nám to vůbec nevadí

a ten, kdo se dívek bojí

ať jde mezi nás

svůj strach zlomí chtě či nechtě

za kratičký čas

k netušeným důvěrnostem

salsa navádí

a tak tancujeme s chutí

nám to nevadí

láska na povel

milujete opravdově

nebo že je Valentýna?

tak či onak platí vždycky

pravá láska nezhasíná

zrušme křečovitý svátek

trapné kýče strýčka Sama

místo peněz zkuste něhu

šťastná bude vaše dáma

milování bez citu

jsou osamělé noci

kdy vůbec, vůbec nejde spát

kdy proklínám sám sebe

proč k sexu musím milovat?

pro N.

neviděli jsme se léta

mně to ovšem nevadí

život místo intelektu

zvětšil ti tvé pozadí

děda

náš děda, když už cítil konec

vytáh urnu z kredence

když krchovy jsou přeplněný

proč si šetřit na věnce

však z urny náhle vyskočila

dezinfekce z Vizovic

náš děda je tu stále s námi

je mu přes sto, kdo dá víc?

vegetariánům

vegetariáni mají

každý státní svátek

speciální pochutinu

soja karbanátek

vegetariáni mají

z ekohlíny misky

v nich přírodní bioprodukt

křehké tofu řízky

a co vznikne, když se lisem

zmáčkne ropucha?

vrchol kuchařského umu

nápoj Kombucha

doba peněz

až mě tahle krutá doba

připraví o zbytky citu

odevzdám ti svoje srdce

zabalené v igelitu

vlastenecký

bručoun, šibal, ještě přidej

kapku nostalgie

a máš výstavního Čecha

jako když vyšije

trojúhelník

usmála se zvláštně, jako

da Vinciho Mona

láska ve třech, ta má grády

já a on a ona

čekáním však sebeúcta

nenávratně chřadne

pro třetího láska vždycky

zahořkne a zvadne

vyhnání z ráje

co Eva kousla do jabka

jak našeptal jí had

tu muži začli přemýšlet

a ženy nosit šat

a s celým světem šlo to hned

od desíti k pěti

a co teprv, když zjistili

jak se dělaj děti

Kain a Ábel

hned první synek bratrovrah

krev z rukou nelze smýt

a tváří v tvář té krutosti

pak lidé začli snít

a zjistili, že tenhle svět

ovládá chtíč a moc

jak temný, chladný bývá den

jak krásně hřeje noc

krávě

byla jednou jedna dosti

vychytralá kráva

které velmi zachutnala

nehnojená tráva

zabrala ji, aby měla

vždy výsadní práva

tušila, že hodně zdravá

bude tahle tráva

za čas potkala tu krávu

velikánská sláva

protože se zjistilo, že

skvělá je ta tráva

a tak kráva byla dlouho

dokonale zdráva

celičký svět obletěla

o té krávě zpráva

a zrovna, když k nebesům šla

krávy hvězdná sláva

kráva náhle chcípla; jó, i

to se někdy stává

varhanům

„tak jaký byl koncert?“ „ále

strašně se to vleklo“

„a co hráli?“ „jedno malé

varhanické peklo“

Američanům

bodejť byste neměli

břicha jako balón

když je vaším domovem

McDonaldův salón

bodejť byste neměli

stehna jako šunky

když vám v mozku haraší

hamburgerové buňky

manželské lože

dnes prvně v novém příbytku

si spokojeně spím

manželské lože – krutý žert

když věčně sám jen sním

však jak jsem rád, že každý den

se můžu rozvalit

i přes samotu miluji

svůj postelový klid

ořechové drama

jsem malá vlašská oříška

dost půvabná a smělá

stačí jen slupku rozlousknout

a odhalím se celá

tak zatlač prsty trochu víc

a rozkousni mě jemně

a dej si pozor, skrz mou chuť

když zatřese se země

byla jsem krapet nahnilá

jen trošku, trošičku

a tak své chtivé prstíčky

sis spálil, hošíčku

snad poučí tě propříště

to ořechové drama

už nikdy nevěř oříšce

co nabízí se sama

o dvou ženách

ráno zas nevím kudy kam

mé ženy vstanou z postele

tu jednu jsem si vysnil sám

(je dokonalá, přátelé)

s tou druhou jsem byl v kostele

s tou první páchám orgie

druhá na kafe postaví

člověk i vztahy přežije

(a to dokonce ve zdraví)

když ponechá si představy

dějepisu

historie, ta se liší

podle profesora

někdo pravdu nechá klíčit

jiný s ní zas orá

historie, ta se liší

podle jazyka

jeden všechno poví, druhý

zas nic neříká

v historii zkrátka není

jisté vůbec nic

proto bych tu divnou vědu

nestudoval víc

o rychlosti

na motorce jezdil světem

kalhoty a bundu z kůže

každý jednou ztratí hlavu

už mu nikdo nepomůže

ve dvoustovce brzdy skřípou

na vozovce chladne tělo

každý jednou ztratí hlavu

a žít by se tolik chtělo

ukrutnost na památku K. H. Borovského

na poličku dej si místo

Komenského bysty

čerstvě useknutou hlavu

epigramatisty

čerstvě useknutou hlavu

epigramáře

každý den tak budeš hledět

pravdě do tváře

o poctivosti

honem zalézt do peřinek

buďte, děti, tiše

dědeček vám poví jedno

otřepané klišé

„s poctivostí nejdál dojdeš!“

praví stará fráze

tomu, kdo jen pravdu mluví

je na světě blaze

honem zalézt do peřinek

buďte, děti, tiše

děda vám teď ještě poví

jak to chodí spíše

za poctivost dneska není

medaile ni řád

spokojené svědomí, jen

to tě bude hřát

první láska

co kdysi bylo mezi nimi

už je jenom v básních

a tak, jak kdysi byli plní

tak jsou nyní prázdní

však bezdětní jsou, ještě mladí

a život jim dál běží

ty básničky můžou mít oba

ty děti půlit – stěží

plavky

při nemravné při o plavkách

zda dvou- či jednodílné

jsme zjistili, že bikiny

jsou lepší – více sdílné

v nich nesejde na postavě

ať hubené či silné

však nemylte se, vzrušují

nás nejvíc nuladílné

o zvukomalebných sourozencích

když lingvisti maj trojčata

tak nevedou se boje

o jménech mají jasno hned

Ono, Mato a Poie

psům

černému psu páchne z huby

dělá na mě haf, haf, haf

že má velké, ostré zuby

tak si píšu epitaf

pes mě kdysi kousnul v lesích

zažil jsem pár těžkých chvil

od těch dob mě k smrti děsí

Ťapka i pan Baskervil

babička

tři generace v jednom domě

vždy se trochu dusí

však říci díky, babi, sbohem

prostě se nám hnusí

na druhou stranu, všechno staré

patří do muzea

jak naše bábi schrupne si, šup

s ní do mauzolea

hvězdy

když hledím vzhůru ke hvězdám

jak k světlům citadel

a s úctou zkoumám výpravy

vesmírných karavel

ty vedle mě se posadíš

a hvězdy zblednou rázem

pro jeden letmý polibek

vždy rád se vrátím na zem

poště

milenci si posílají

v dopisech tajnosti

pošťáci v nich nemůžou číst

marnost nad marnosti

listovní tajemství je tu

nade všechno svaté

sám poštmistr musí tajit

děvče, však to znáte

nadarmo se vždycky diví

manželka Agáta

že je na mužově poště

persona non grata

gravidní báseň

kdy máte termín, sousedky se

táži s dobrou vírou

když její břicho nezadá si

s korpulentní mírou

pak tiše zrudnu, když zvím, proč je

sousedka tak hutná

to není dítě, to jí jenom

prostě hrozně chutná

lidem

lidé, ti jsou jako býci

říct si nedají

lidé, ti jsou jako žáby

pořád kvákají

někteří by měli převzít

moudré ticho ryb

mnozí potom poučit se

ze svých vlastních chyb

rodinná Bible

na dětskou Bibli s obrázky

já tolik jsem se těšil

modlil se za ni horoucně

a jenom trošku hřešil

však jak jsem ten škvár dostal domů

v jednom kuse láteřím

kde Áďovi je vidět všechno

Evka stojí za keři

párová geografie

já mapoval jsem její tělo

však pravda, jenom přes tílko

snad proto mě to omrzelo

ještě si počkáš, postýlko

ženám k zamyšlení

prý myslíme jen na sebe

muž nebýt sobec nemůže

však četly jste už, vážené

oslavnou báseň na muže?

opici

byla jednou jedna dosti

podivínská opice

která byla z domu zvyklá

na prazvláštní tradice

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Nesvlíkej se sama.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.