Knihy edice Poradce pro praxi se věnují nejrůznějším tématům z oblastí komunikace, rozvoje osobnosti, budování kariéry a vedení lidí. Edice je určena jak profesionálům z řad odborných pracovníků, například lektorům, koučům, manažerům či personalistům, tak všem ostatním, kteří chtějí zlepšit své komunikační a jiné dovednosti.

Andreas Basu, Liane Faust

Umění úspěšné komunikace

Jak správně naslouchat, řešit konflikty a mluvit s druhými lidmi

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Přeloženo z německého originálu knihy autorů Andrease Basu a Liane Faust Gewaltfreie Kommunikation,
vydaného nakladatelstvím Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Německo, Freiburg, 2010.
Licensed edition by the Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Federal Republic of Germany, Freiburg, 2013
Lizenzausgabe der Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Bundesrepublik Deutschland, Freiburg, 2013
© 2010 Haufe-Lexware GmbH & Co. KG, Munzinger Strasse 9, 79111 Freiburg
All Rights Reserved

Vydala Grada Publishing, a.s.
U Průhonu 22, 170 00 Praha 7
tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400
www.grada.cz
jako svou 5294. publikaci

Překlad Bc. Natalie Vrajová
Odpovědná redaktorka Eva Modrá
Sazba Antonín Plicka
Počet stran 112
První vydání, Praha 2013
Vytiskla Tiskárna PROTISK, s.r.o., České Budějovice

Czech Edition © Grada Publishing, a.s., 2013
Cover Photo © fotobanka allphoto

ISBN 978-80-247-5032-3

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Antonín Plicka

ISBN 978-80-247-8736-7 (ve formátu PDF)
ISBN 978-80-247-8737-4 (ve formátu EPUB)

Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy
Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována ani šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

O autorech

Andreas Basu

Diplomovaný inženýr; dvacet let zastával vedoucí manažerské pozice, je samostatný trenér a poradce pro podnikání. Je certifikovaným trenérem nenásilné komunikace (NK) a na svých seminářích již mnoho let spolupracuje se zakladatelem metody NK Marshallem B. Rosenbergem. Zabývá se především vztahovou a emoční inteligencí s důrazem na řešení konfliktů. Nabízí kurzy a výcvik všem, kdo chtějí dále rozvíjet svou osobnost, např. vedoucím pracovníkům, trenérům, koučům a lidem pracujícím v sociální oblasti.

Webové stránky: www.basu.de

Liane Faust

Diplomovaná podniková ekonomka s dlouholetými zkušenostmi z finanční oblasti. Je mediátorkou a koučkou v ekonomické sféře (BMWA; Bundesverband Mediation in Wirtschaft und Arbeitswelt e. V.) a vede německou společnost rw-cct, která poskytuje trénink v oblasti managementu, řešení konfliktů a nenásilné komunikace.

Je autorkou podkapitol 4.4.1 „S NK k novým řešením“ a „Rozhovor s kolegou: ‚prémie budou zkráceny‘“.

Webové stránky: www.rw-cct.de

Předmluva

Komunikace je nedílnou součástí našeho každodenního pracovního i soukromého života. Není dne, kdy bychom jejím prostřednictvím neřešili problémy a neurovnávali menší či větší spory. Způsob, jakým hovoříme, naznačuje náš postoj vůči ostatním a rozhoduje o tom, zda se z nás stanou přátelé, nebo si každý půjde dál svou cestou. Nejčastější příčinou vzniku přestřelek, rozepří a někdy i nefalšovaných válek je, že si myslíme, že za naše pocity zodpovídají druzí.

Nenásilná komunikace je životní postoj, jenž nám umožňuje převzít zodpovědnost za naše vlastní přání. Navíc jde o velmi jednoduchou metodu, jejíž pomocí budete schopni dospět k takovému řešení konfliktu, jež bude přínosné pro všechny zúčastněné.

Tato příručka vám ukáže, jak vzít zodpovědnost za své pocity do vlastních rukou a jak si najít cestu k lidem bez ohledu na jejich společenské postavení, pohlaví či kulturní příslušnost. Krok za krokem se seznámíte se všemi náležitými prvky a dozvíte se, jak je využít při rozhovoru. Naučíte se s rozvahou a citem jednat v souladu se svými hodnotami. Přál bych si zkrátka, aby vám tato knížka pomohla vypěstovat si vztahovou inteligenci a smysl pro řešení konfliktních situací, jež vám umožní uspořádat si život podle svých představ.

Andreas Basu

1Od „proti sobě“ ke „společně“

Rozepře, kam se člověk podívá – každý chce zvítězit a nikdo prohrát? Anglický výraz „win–win“ se v poslední době stal kouzelným slovíčkem při vyjednávání a řešení sporů.

V následující kapitole se dozvíte:

- •co vlastně technika win–win je,

- •proč filozofie nenásilné komunikace a její nástroje napomáhají trvalému vyřešení sporů,

- •co konflikty ve své podstatě jsou a proč je pro nás tak těžké se s nimi vypořádat,

- •jak prostřednictvím řeči pácháme násilí a co znamená „mluvit nenásilně“.

1.1Jak si udělat život krásnější

- •Více než 50 % všech projektů nenaplní své cíle v důsledku problémů v mezilidských vztazích (Chaos Studies 2009, Standish Group).

- •Úhrnná rozvodovost v České republice se v současné době pohybuje těsně pod hranicí 50 % (Statistická ročenka České republiky 2012).

- •Jen 15 % zaměstnanců pociťuje osobní vazbu ke svému zaměstnavateli. Ostatní svou práci vykonávají pouze mechanicky podle předpisů anebo již podali „vnitřní výpověď“ (Gallupův ústav, 2012).

- •Čím dál více lidí si stěžuje na stres, mobbing či nebezpečí syndromu vyhoření na pracovišti.

Ačkoli uvedená čísla mohou naznačovat něco jiného, osobně trvám na tom, že člověku byla dána do vínku přirozená tendence žít a pracovat společně s druhými. Ve skutečnosti nám dělá radost, když můžeme život svůj i ostatních zpříjemnit. Jak jsem dospěl k tomuto tvrzení, když v každodenní realitě neustále dochází k problémům a sporům, jež pak kolegové, nadřízení, rodiče a partneři musí řešit?

Podle britského etologa Desmonda Morrise jsou lidé stvořeni ke spolupráci a ochotě pomáhat druhým – bez těchto vlastností bychom totiž nedokázali ulovit mamuta ani obydlet Zemi v takovém měřítku, jako je tomu dnes. Odmalička je nám ale bohužel vštěpováno, že jsou jen dvě možnosti – vyhrát, nebo prohrát. Ve filmech prožíváme osudy nejrůznějších hrdinů a smolařů, v přenosech tenisových utkání z Wimbledonu sledujeme jásající vítěze, zatímco na poražené si brzy nikdo ani nevzpomene. Soutěžíme o to, kdo má nejvyšší plat, nejdražší auto, největší podíl na trhu… V souvislosti s lidskou soudržností se mnozí začnou ptát, co by měli udělat, aby také dosáhli na stupínky vítězů, neboť k poraženým pochopitelně nikdo patřit nechce. V důsledku těchto pohnutek pak propuká každodenní boj o přežití. V zajetí strachu, že se nedostane na všechny, nás proto vůbec nenapadne zamyslet se nad možností, jež se přímo nabízí: Jaké by to bylo, kdyby vyhráli všichni?

1.1.1Win–win – co to vlastně je?

Výraz win–win, který pochází z transakční analýzy, se v poslední době stal v mnoha firmách heslem, někdy možná až příliš módním slovem. Když se totiž zeptám svých kolegů, jak chtějí vyřešit určitý konflikt nebo vést jednání, často slýchám: „Musíme prostě vytvořit situaci win–win.“ „A jak se to dělá?“ „No, tak… ehm…“ V této knížce vám krok za krokem ukážu, jak dosáhnout situace win–win – tedy jak nabídnout řešení, jež uspokojí obě strany, neboť se zdá, že podstata úspěchu tkví v detailech.

Obrázek 1 ukazuje, že ani zcela vyčerpávající znalosti o tom, jak postupovat, vás k vytouženému cíli nedovedou, pokud nevycházejí ze správného postoje. Od vnitřního nastavení se totiž odvíjí naše chování navenek. Pouze s postojem „já jsem OK – ty jsi OK“ můžete při jednání dospět k win–win výsledkům.

Obr. 1 Postoje a chování v konfliktních situacích

Všichni lidé, jež potkávám, by se chtěli dostat do pravého horního čtverce – ve vztazích nám totiž obvykle nevadí, vyhrávají-li ostatní, pokud sami také vítězíme. V zásadě jde o to, vypěstovat si odpovídající postoj a opatřit vhodné nástroje. Jednotlivé prvky nenásilné komunikace (NK) vám umožní uchovat si tento postoj i ve svízelných situacích.

1.2K čemu je nenásilná komunikace?

- •Chtěli byste si umět zachovat sebejistotu a klid i v emocionálně vypjatých chvílích?

- •Chtěli byste se umět povznést nad výčitky a kritiku?

- •Přemýšlíte nad tím, jak naložit se svým hněvem, aniž byste ohrozili svůj vztah?

- •Ptáte se, jak docílit toho, aby vám ostatní neříkali „ano“ a nakonec stejně neudělali „ne“?

Pokud jste na některé z uvedených otázek odpověděli kladně, metoda nenásilné komunikace vám pomůže najít nástroje a životní postoj, s nimiž budete schopni přistupovat ke konfliktům konstruktivně a vytvářet pro ně trvalá řešení. Dále se naučíte navazovat plnohodnotné vztahy a přijmout sami sebe takové, jací jste.

1.2.1Proč „nenásilná“?

Slovo „nenásilný“ je odvozeno od sanskrtského výrazu „ahimsá“, jejž používal Mahátma Gándhí. Ahimsá v sobě ovšem zahrnuje víc než jen nenásilný odpor nebo nenásilné jednání. Je označením pro životní postoj, který ze zásady odmítá jakékoli ubližování druhým nebo jejich poškozování. S tím souvisí také změna způsobu myšlení člověka, včetně zažitých stereotypů, předsudků a nepřátelského vidění světa, a také jeho vyjadřování, které přesouvá zodpovědnost za vlastní pocity na ostatní, a tím přispívá k eskalaci sporů.

Filozofie nenásilí bývá často mylně srovnávána s přístupem „máme se všichni rádi“, s pasivitou a nečinností. Jedním z jejích hlavních cílů je umět se ke konfliktům postavit aktivně, a ne je odsouvat na vedlejší kolej. Stejně jako Gándhí ani americký psycholog Dr. Marshall B. Rosenberg, zakladatel modelu nenásilné komunikace a mezinárodní mediátor konfliktů, nehovoří o absolutním nenásilí. V případě, že by se měli rozhodnout mezi „být obětí násilí“ a „použít násilí“, oba by zvolili druhou možnost, přestože jsou přesvědčeni o tom, že mírumilovný přístup stojí vysoko nad jakoukoli represí.

Dr. Rosenberg rozlišuje mezi „trestajícím“ a „ochranným“ použitím síly. Ochranné užití síly má zabránit ublížení, zranění nebo nespravedlnosti. Nemá v úmyslu trestat, způsobit bolest ani si vynutit změnu chování. Dobrým příkladem je, když někdo na poslední chvíli strhne dítě ze silnice těsně před projíždějícím autem.

V poradenské praxi bývá NK označována také jako synergická nebo konstruktivní komunikace.

‖Přehled: Co se díky NK naučíte?

- •Jít přímo k věci, vycházet z faktů a argumentovat vášnivě, ale spravedlivě.

- •Vyjádřit své pocity a potřeby, aniž byste někoho obviňovali, hodnotili nebo kritizovali.

- •Jasně formulovat své prosby, aniž byste druhým vyhrožovali, snažili se jimi manipulovat nebo je vydírat.

- •Vytvářet nosná a pro všechny strany uspokojivá řešení a neuchylovat se ke špatným kompromisům, jež stejně nebudou mít dlouhého trvání.

- •Čestně uplatňovat svůj vliv a být rovnocenným partnerem v diskuzi.

- •Výčitky, kritiku a požadavky druhých nebrat osobně a naopak svou pozornost zaměřit na nevyjádřené pocity a potřeby, jež se za těmito výroky skrývají.

- •Při hledání řešení sporu nerezignovat na svá vlastní přání ani neriskovat vztah ke svým blízkým.

1.2.2Co je pro nenásilnou komunikaci charakteristické?

Metoda, která nám má pomoci ve chvílích, kdy jsme vystaveni tlaku, by měla být především jednoduchá a efektivní:

- •Postupy NK jsou přehledné a lze je okamžitě použít v praxi. Na klavír se čtyřmi klávesami se naučíte hrát i vy! NK si vystačí se čtyřmi prvky: pozorováním, pocity, potřebami a prosbou (podrobněji k tomuto tématu viz kapitola 2.1 „Mluvit, abychom byli vyslyšeni“). Díky tomu ji mohou ihned uplatnit i úplní začátečníci. Již při prvních cvičeních ucítíte, jak stres a napětí pomalu ustupují a střídá je zvědavost a naděje. Získáte potřebné nástroje k tomu, abyste dokázali vyřešit i velmi komplikované situace.

- •Jeden stačí. Jedním z nejčastějších dotazů je: „Aby NK fungovala, musí ji znát i můj protějšek?“ I když je pochopitelně jednodušší, disponují-li v tomto směru obě strany jistými schopnostmi, odpověď zní: „Nikoli!“ Důležitou součástí této metody totiž je, že si partnera „vyzvednete“ tam, kde je, a své dovednosti mu na dobu trvání konfliktu „půjčíte“.

!Chcete-li někoho vzít s sebou na výlet, také si přijedete vy pro něj, a ne naopak.

- •Nezávislá na kultuře a vnějších okolnostech. Nezáleží na tom, zda vedete jednání v Japonsku, připravujete se na rozhovor s „problematickým“ kolegou, sedíte u jednacího stolu s lidmi různých národností anebo chcete s rodinou prodiskutovat, kam pojedete na dovolenou – všichni lidé mají stejné potřeby. Jednotlivé kultury se liší jen tím, že při jejich naplňování volí různé postupy. Pokud se naučíte rozpoznávat touhy a přání a budete je umět v řeči druhých identifikovat, dokážete překonat i propastné kulturní rozdíly (viz kapitola 3 „Schopnost empaticky naslouchat“).

- •Testována v nejnáročnějších podmínkách. Metoda NK je založena na výzkumech Dr. Marshalla B. Rosenberga, jimž se věnoval více než 40 let a získané poznatky pak úspěšně uplatnil v zemích celého světa – např. při ozbrojených konfliktech znepřátelených kmenů ve Rwandě, ve válečných oblastech na Balkáně nebo v Afghánistánu. Zda s ním pracovali manažeři, policisté, lékaři, advokáti, děti, učitelé nebo rodiče, nehrálo žádnou roli – metoda NK je zcela univerzální a lze ji použít i v nejtěžších podmínkách.

- •Existují situace, v nichž NK nefunguje? Ano, spousty – v zásadě v každé situaci, kdy přestanete respektovat svůj protějšek.

‖Příklad: Jednoznačná obrana nezávislosti

Karolína volá z dětského pokoje na svého muže: „Honzo, pojď se podívat, Kubík umí říct Madagaskar. Jeho první čtyřslabičné slovo!“ Honza vejde do pokojíčku: „Šikulka, Kubíku! Cos to teď řekl?“ Kubík pyšně: „Madagaskar.“ „Chceš se naučit ještě jedno slovo se čtyřmi slabikami?“ Dvouletý Kubík se zatváří zmateně. Honza: „Nosorožec… No tak, zkus to: noso…“ Kubík: „zec“. Honza trpělivě: „Noso…“ Kubík: „zec“. Honza, už méně trpělivě: „Ne, noso-rožec! Řekni to.“ Kubík: „Madagaskar.“

!„V každém okamžiku si můžeme vybrat, zda chceme mít pravdu, nebo chceme být šťastní. Obojí zároveň není možné.“ (Marshall B. Rosenberg)

1.2.3Okruhy nenásilné komunikace

Často slýchám prosbu: „Dejte mi recept, jak mám jednat s lidmi, abych dostal to, co chci.“ To bohužel není tak jednoduché. Situace, k nimž mezi lidmi dochází, se neřídí podle neměnných pravidel, nýbrž podléhají dynamickým změnám – každá věta přichází jako reakce na ty předcházející, slova jsou někdy chápána úplně jinak, než byla původně myšlena. Jak si poradit se vzniklým nedorozuměním, aniž bychom se partnera ještě víc dotkli? Potřebujeme jednoduchý postup, který respektuje přirozenou živelnost a spontánní proměnlivost rozhovorů. Pro nenásilnou komunikaci jsou důležité dvě oblasti – otevřené jednání a schopnost empaticky naslouchat. Znázorníme si je jako ležatou osmičku.

Obr. 2 Dva okruhy

Během rozhovoru se pozornost často opakovaně přesouvá tam a zpět mezi těmito oblastmi:

- •jednat přímo a říct, co potřebuji, a

- •empaticky naslouchat, co potřebuje partner.

Prostřednictvím vícečetného proběhnutí každým z oválů a přechodu mezi nimi dochází k potřebnému vyjasnění toho, co oba partneři potřebují, aby dospěli k win–win výsledku. Podrobnější vysvětlení, jak metodu používat, naleznete v kapitole 2 „Otevřené jednání“.

1.3Porozumění konfliktům

Na následujících stránkách se bude hodně hovořit o sporech, roztržkách a střetech, a proto si o nich nejprve povíme něco bližšího. Co je to konflikt? Je to situace, v níž nedochází k uspokojení alespoň dvou potřeb, a zvolené způsoby jednání, jež mají vést k jejich naplnění, jsou vzájemně neslučitelné.

‖Příklad: Televize

Manželský pár: On přijde již počtvrté v tomto týdnu večer domů unavený z práce a řekne, že si teď potřebuje odpočinout a chce se dívat na televizi. Ona by si s ním ale chtěla po celém dni stráveném doma s dětmi popovídat. Dvě možnosti jednání „dívat se na televizi“ a „nedívat se na televizi“ jsou zjevně v přímém rozporu. A konflikt je na světě.

- •Je možné se konfliktů zcela vyvarovat? Ne, patří k lidské přirozenosti a jsou důležitou součástí našeho rozvoje, podporují tvořivost, vnitřní obrodu, duševní růst a schopnost získávat nové znalosti.

- •Lze se v konfliktech vyhnout násilí? Ano, podle výsledků paleontologických výzkumů jsme se k němu při „řešení sporů“ začali uchylovat teprve před cca 10 000 lety, což je povzbudivě krátká doba ve srovnání s oněmi přibližně 2 miliony let mírumilovného soužití (The Third Side, William Ury).

- •Proč nemáme konflikty v lásce? Protože z vlastní zkušenosti víme, že se mohou nepříjemně vyhrotit a vést k zásahům, jež překračují obecně přijatelné hranice – např. když na sebe zúčastnění vyvíjejí nátlak, vyhýbají se jeden druhému nebo nemají zájem hledat společně řešení. Výsledkem bývá přinejmenším jeden poražený a silně narušené nebo zcela zničené vztahy.

- •Co konflikty zesiluje? Již odmalička jsme formováni výchovou a kulturou, v níž žijeme, a poznáváme základní pravidla tohoto světa, jež nám mají usnadnit cestu životem. Některá z nich se však opírají o přesvědčení, která se předávají z generace na generaci a konflikty dále prohlubují. Mezi takové automaticky přejímané postoje patří např.:

- –
Černobílé vidění světa, které nepřipouští žádnou třetí variantu: Jsou věci, které jsou správné, a jiné, jež jsou špatné. Existují lidé hodní a zlí.

- –
Věty typu „Jak jsi mi mohl něco takového udělat?“ se nám snaží namluvit, že neseme zodpovědnost za pocity druhých (a oni za naše).

- –
Myslíme si, že ostatní v nás mohou vyvolat pocity bolesti: „To, cos řekl, mě hrozně zranilo!“

Jelikož se tyto zděděné návyky staly běžnou součástí lidské komunikace a v řeči je zpravidla ani nepostřehneme, je velmi těžké je dešifrovat. Několik návodů naleznete v kapitolách 2 a 3 „Otevřené jednání“ a „Schopnost empaticky naslouchat“.

1.3.1Horký, nebo studený – typy konfliktů

Konflikt nemusí nutně znamenat hádku. Pokud si to uvědomujete, můžete se pokusit daný problém se svým protějškem prodiskutovat, dokud jste ještě schopni jednat spolu s úctou a respektem. Dokážete-li se včas ovládnout a říct si „dost“, budete mít oproti svému partnerovi větší manévrovací prostor. Kromě toho je užitečné znát dva základní typy sporů – horké a studené, při jejichž rozdělení vycházím z prací prof. Friedricha Glasla.

Obr. 3 Základní druhy konfliktů

Horké konflikty – emoce a vášně

Horké konflikty se většinou řeší otevřeně a emocionálně, jsou zjevné, a díky tomu čitelnější. Nejčastěji začínají tím, že jedna ze stran má nějaký problém. Lze je řešit, popřípadě jejich řešení odložit a někdy se také vyřídí samy tím, že se do popředí zájmu dostanou jiné priority. Pokud však závažnost daného požadavku přetrvá a znovu vyvstane starý problém, mají horké spory tendenci eskalovat. Je-li třecí plochou skutečně zásadní téma anebo roztržek přibývá, mohou vést až ke krizím a rozchodům.

‖Příklad: Myslel jsem, že to víte!

Pan Janeček je v práci pověřován samými náročnými úkoly. Ačkoli jeho předešlý projekt sklidil velký úspěch, nedostalo se mu od jeho nadřízeného žádného uznání. Je naštvaný a začne si stěžovat u sekretářky: „Taky by jednou mohl říct, že se to povedlo, ne?“ Sekretářka odvětí: „Mně to dělá taky, už je prostě takový, musíte se s tím smířit.“ Další projekt také funguje skvěle, ovšem na pozitivní odezvu pan Janeček čeká marně. Při následujícím společném rozhovoru, při němž šéf vypadá velmi spokojeně, se pan Janeček zeptá: „Když jste se mnou tak spokojený, proč mi to nedáte najevo?!“ Nadřízený udiveně: „Měl jsem za to, že to víte!“ Pan Janeček: „A jak asi, když nic neřeknete? Myslíte si, že by mě při těch problémech, které musím za firmu řešit, a všech starostech, jichž vás ušetřím, nepotěšilo slůvko uznání?“

Nyní by konflikt mohl snadno vygradovat v hádku. V tomto případě však nadřízený převezme zodpovědnost za svůj podíl na dané situaci: „Možná máte pravdu, moje manželka mi už také něco na ten způsob říkala.“

Tento příklad ukazuje, že otevřený střet je jen jednou z forem řešení sporu a ani horké konflikty nemusí vždy končit hádkou.

Studené konflikty – tiché napětí

Studené konflikty naopak probíhají bez verbální komunikace zúčastněných – problém existuje, aniž by ho někdo nadnesl. Tyto spory se stupňují od napětí přes „vnitřní výpověď“ až k sabotážím. Na nejvyšším stupni pak většinou explodují a změní se v ničivý horký konflikt, jenž může vyústit ve zkázu a válku.

!„Hrozba, kterou si všichni uvědomují, ovšem nahlas o ní nikdo nemluví, je daleko zhoubnější než nebezpečí, jež se jednoznačně a konkrétně projeví. Stejně jako lidé jsou i podniky tak nezdravé jako jejich tajemství.“ (Richard Pascale)

‖Příklad: Zdání klame

Pan Mareš, kdysi nejlepší odborník skupiny, byl povýšen do funkce vedoucího týmu vývojářů. Předchozí šéf byl z jeho pohledu až příliš benevolentní, a proto se snaží být rázný a rozhodný. Jeho kolegům vadí, že se neustále dozvídají o nových rozhodnutích, která však s nimi na schůzkách nikdo neprojednal. Protože je tlačí čas a termíny, baví se o tom jen o přestávce. Někteří říkají: „Ta nová funkce mu nejspíš stoupla do hlavy.“ „Musí teď prostě všem ukázat, že je šéf.“ Na pravidelných týdenních schůzkách se probírají jednotlivé projekty, rozpočty a opatření. K tématu vedení se nikdo nevyjadřuje. Pan Mareš na konci jednání: „Je všechno jasné? Ještě nějaké otázky?“ Nikdo neodpovídá. „Výborně, všechno je tedy, zdá se, v pořádku.“ Další mítink probíhá v podobném duchu, z čehož pan Mareš vyvodí, že není potřeba pořádat setkání tak často. Oznámí: „Pánové, jelikož na posledních několika schůzkách v podstatě nebylo co probírat, myslím, že od nynějška postačí, když se sejdeme jen jednou za měsíc. I tak máme dost práce. Tohle mítinkové šílenství je stejně k ničemu.“ Když vidí, že se jeho zpráva nesetkala s přílišným nadšením, usoudí, že se kolegové ještě nesmířili s jeho novou pozicí, a doufá, že čas zahojí rány těch, kteří měli na jeho místo zálusk.

Pokud spor ani později nevypluje na povrch, dá se očekávat, že spolupracovníci postupně ztratí motivaci a úspěch týmu bude ohrožen. Abyste studeným konfliktům lépe porozuměli, představte si tohle: Lidská komunikace probíhá nejen prostřednictvím řeči – přibližně 90 % sdělení vyplyne z našich vzájemných vztahů. Jak je patrné na modelu ledovců (obr. 4), nachází se oněch 90 % pod povrchem. V hierarchických systémech bývají postoje nejčastěji ovlivněny nedůvěrou a předsudky, které se pak odrážejí např. v tónu hlasu a řeči těla. Méně než 10 % dorozumívání má verbální charakter.

„My žádné spory nemáme!“

Z výsledků hodnocení celé řady seminářů vyplývá, že 90 % neshod v podnikání tvoří konflikty studené. Zejména v situacích, v nichž v přísném hierarchickém uspořádání panují nejistota, nevyslovená pravidla chování, strach a strukturální moc, převládá tendence přistupovat k rozepřím „studeným“ způsobem. Z hlediska lidské soudržnosti tkví hlavní nebezpečí studených konfliktů v tom, že jsou tabuizovány a zúčastněné strany o nich nemluví. Že je něco v nepořádku, si většinou uvědomíme, až když je pozdě, což dokládají případy hypoteční krize, propadu automobilového průmyslu v USA nebo šílených střelců. Daň za to bývá obrovská. Řešení konfliktů je jako surfování – sjet malou vlnku je jednodušší, a proto nečekejte, až naroste do takových rozměrů, že ji sami nezvládnete. Ačkoli nejste odborníci, i vy můžete významnou měrou přispět ke zmírnění napětí.

‖Příklad: Týmová kultura

Týmy, které dlouhodobě úspěšně fungují, se vyznačují mimo jiné tím, že jejich členové si jsou vědomi, že kromě věcných záležitostí je potřeba řešit také neustále vznikající horké i studené vztahové problémy. Vždy jednou či dvakrát do roka si proto vyhradí čas na to, aby si tyto problémy pojmenovali a společně prodiskutovali.

Obr. 4 Ledovce na sebe nejvíc narážejí pod hladinou

1.4Konflikty v podnikání – příležitost

V posledních desetiletích došlo k optimalizaci procesů, zavedení projektového managementu a systému měření výkonnosti podniku nazvaného Balanced scorecards, určeného ke stanovení vizí, hodnot a ideálů… A přesto, říká známý poradce v podnikání Winfried Berner, se největší racionalizační potenciál skrývá v procesu spolupráce, neboť právě v této oblasti zaznamenávají podniky a organizace největší ztráty. Obzvlášť ve firmách, kde není příliš vyvinutá „kulturu vedení sporů“, panuje namísto harmonie výbušná rádoby pohoda, pro niž jsou charakteristické nízká motivace zaměstnanců, nadměrná nemocnost, fluktuace nejlepších pracovníků, mobbing a vysilující zákopové války. V důsledku toho se mnohé z těchto podniků časem ocitají v bludném kruhu chybných rozhodnutí a z nich plynoucích finančních škod, nejsou schopny využít tržních příležitostí a ztrácejí konkurenceschopnost.

1.4.1Když chybí „kultura vedení sporů“

Nedostatečně vypěstovanou kulturu vedení sporů rozpoznáte podle těchto příznaků:

- •Na konflikty se pohlíží jako na systémové chyby nebo jsou vnímány jako útok na mocenskou pozici. Skrytě se pak vyvíjejí dál.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Umění úspěšné komunikace.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.