NĚMECKO-ČESKÝ

ČESKO-NĚMECKÝ

kapesní

SLOVNÍK

Informace

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v žádné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Používání elektronické verze knihy je určeno jen osobě, která ji legálně nabyla, a to v rozsahu stanoveném autorským zákonem.

Jakékoliv neoprávněné užití jako např. kopírování, úpravy, konverze do jiných formátů, prodej, pronájem, půjčování, darování, umísťování na servery, sdílení atp. je zakázáno!

první vydání 2014

© Mgr. Tomáš Zahradníček - TZ-one

ISBN: 978-80-87873-38-0 (MOBI verze)

Použité zkratky

b.

(bin) zkr. 1. os. slovesa sein (b.) ich bin

etw.

(etwas) něco

h.

(habe) zkr. 1. os. slovesa haben (h.) ich habe

j.

(jemand) někdo

j-s

(jemandes) někoho, něčí

j-m

(jemandem) někomu

j-n

(jemanden) někoho

der

mužský rod

die

ženský rod

das

střední rod

Adj.

přídavné jméno

Adv.

příslovce

Vb

sloveso

Abk.

zkratka

Konj.

spojka

Präp.

předložka

Pron.

zájmeno

Zahlw.

číslovka

sg.

jednotné číslo

pl.

množné číslo

Práce se slovníkem

• Heslo je psáno tučně, překlad obyčejným řezem písma.

• Přepis výslovnosti je uveden u každého základního hesla v části německo-české, a to v hranatých závorkách.

• V německo-české části jsou určeny u všech základních hesel slovní druhy.

• Příkladová slovní spojení jsou uváděna kurzivou za symbolem ▪ a jsou zařazena k patřičnému heslu.

• Synonymní překlady jednoho významu jsou odděleny čárkou. Skupina synonym blízkých základnímu tvaru středníkem. Význam hlavního hesla je upřesněn v závorce, a to tučným kurzivovým typem písma.

• Homonyma (slova stejně znějící, ale jiného významu) jsou značena indexovými čísly.

• Symbol tildy (~) nahrazuje hlavní heslo nebo jeho část (před lomítkem).

• Oborové zkratky a stylistické údaje k heslům jsou uváděny kurzivou.

• Gramatické nepravidelnosti ve stupňování přídavných jmen a příslovců jsou uváděny v závorce.

• U německých podstatných jmen je uveden rod, 2. pád čísla jednotného a množné číslo.

• U německých nepravidelných sloves je uveden tvar préteria a perfekta.

• Přízvuk německých slov vyjadřuje svislice.

NĚMECKO-ČESKÁ ČÁST

A

ab und zu občas; z

ˈab|än•dern [ˈapɛndərn] (V.) pozměnit, upravit

ˈab|bau•en [ˈapbauən] (V.) dobývat, těžit; demontovat, rozebrat; snížit; odbourávat; upadat; snížit počet

ˈab|be•ru•fen [ˈapbəruːfən] (V.) odvolat

ˈAb•be•ru•fung [ˈapbəruːfuŋ] (die, -, -en) odvolání

ˈab|bil•den [ˈapbɪldən] (V.) vyobrazit, zobrazit

ˈAb•bil•dung [ˈapbɪlduŋ] (die, -, -en) zobrazení, vyobrazení; ilustrace, obrázek

ˈab|bin•den [ˈapbɪndən] (V.) odvázat, rozvázat; podvázat; tuhnout

ˈab|bit•ten (V.) odprosit

ˈab|bre•chen [ˈapbrɛçən] (V.) ulomit, utrhnout; strhnout, zbořit, zbourat; přerušit

ˈab|brin•gen [ˈapbrɪŋən] (V.) odradit; odvrátit

Abc (das, -, -) abeceda; základy

ˈab|dan•ken [ˈapdaŋkən] (V.) abdikovat, odstoupit, vzdát se

ˈAb•druck [ˈapdruk] (der, -s/-es, -e) otisknutí, otištění; otisk

ˈab|drücken, ˈab|drü•cken [ˈapdrykən] (V.) stlačit; odrazit; zmáčknout, stisknout; obtisknout; svírat

ˈAbend, ˈA•bend [ˈaːbənt] (der, -s, -e) večer

ˈAbend•brot, ˈA•bend•brot [ˈaːbəntbroːt] (das, -(e)s, e) večeře

ˈabends, ˈa•bends [ˈaːbənts] (Adv.) večer, navečer, každý večer ▪ spät abends pozdě večer ▪ von früh bis Abends od rána do večera

ˈaben•teu•er•lich, ˈa•ben•teu•er•lich [ˈaːbəntɔyərlɪç] (Adj.) dobrodružný

ˈaber, ˈa•ber [ˈaːbər] (Konj.) ale, avšak, však; ale; opět, znova

ˈab|fah•ren [ˈapfaːrən] (V., fuhr ab, ist abgefahren) odjet; sjet; klidit se, odtáhnout, odprejsknout; odvážet; projet; objet; ojet

ˈAb•fahrt [ˈapfaːrt] (die, -, -en) odjezd; sjezd

ˈAb•fall [ˈapfal] (der, -s, -fälle) odpad; sklon, spád; úbytek; pokles

ˈab|fär•ben [ˈapfɛrbən] (V.) odbarvit se, pouštět barvu; zanechávat stopy

ˈab|fas•sen [ˈapfasən] (V.) sepsat

ˈab|feu•ern [ˈapfɔyərn] (V.) vystřelit, vypálit

ˈAb•fin•dung [ˈapfɪnduŋ] (die, -, -en) vyrovnání, vypořádání, uspokojení; odstupné

ˈab|füh•ren [ˈapfyːrən] (V.) odvádět; oddělovat se; odvádět; odvážet; projímat

ˈAb•führ•mit•tel [ˈapfyːrmɪtəl] (das, -s, -) projímadlo, laxativum

ˈab|fül•len [ˈapfylən] (V.) stáčet

ˈAb•ga•be [ˈapgaːbə] (die, -, -n) odevzdání; dávka, poplatek; podání (vysvětlení)

ˈAb•gang [ˈapgaŋ] (der, -s, -gänge) odchod; odjezd; odlet; seskok; vyloučení; odbyt; úbytek, ztráta ▪ sich einen guten Abgang verschaffen zanechat dobrý dojem, udělat si dobré jméno

ˈAb•gas [ˈapgaːs] (das, -es, -e) zplodina

ˈab|ge•ben [ˈapgeːbən] (V., gab ab, hat abgegeben) odevzdat; říci, pronést; postoupit (úřad); vydávat (teplo)

abgehärtet [ˈapgəhɛrtət] (Adj.) otužilý

ˈab•ge•le•gen [ˈapgəleːgən] (Adj.) vzdálený, odlehlý

ˈAb•ge•ord•ne•te(r) [ˈapgəɔrdnətər] (der, -n, -n) poslanec

ˈAb•glanz [ˈapglants] (der, -es, 0) odlesk

ˈab|gren•zen [ˈapgrɛntsən] (V.) ohraničit; vymezit

ˈAb•grund [ˈapgrunt] (der, -s, -gründe) strž, rokle, propast ▪ am Abgrund der Verzweiflung na pokraji zoufalství ▪ am Rande des Abgrunds (přen.) na pokraji zkázy

ˈab|hal•ten [ˈaphaltən] (V., hielt ab, hat abgehalten) držet; odrazovat; zdržovat; pořádat; konat

ˈAb•hang [ˈaphaŋ] (der, -s, -hänge) svah, úbočí

ˈab•hän•gig [ˈaphɛŋɪç] (Adj.) závislý

ˈab|he•ben [ˈapheːbən] (V., hob ab, hat abgehoben) sejmout; vyzvednout, vybrat; vyzvednout si

ˈab|ho•len [ˈaphoːlən] (V.) vyzvednout; dojet, dojít

ˈab|ko•chen [ˈapkɔxən] (V.) převařit; svařit; (tech.) zavařit

ˈab|küh•len [ˈapkyːlən] (V., kühlte ab, hat/ist abgekühlt) ochladit, zchladit; ochladnout

ˈab|kür•zen [ˈapkyrtsən] (V., kürzte ab, hat abgekürzt) zkrátit

ˈAb•kür•zung [ˈapkyrtsuŋ] (die) (~, en) zkrácení; zkratka

ˈab|la•den [ˈaplaːdən] (V., lud ab, hat abgeladen) složit; vyložit; naložit; sdělovat

ˈAb•la•ge•rung [ˈaplaːgəruŋ] (die, -, -en) (Geol.) uskladňování; usazování; usazenina, nános

ˈab|las•sen [ˈaplasən] (V.) vypustit; upustit; přenechat; slevit

ˈAb•lauf [ˈaplauf] (der, -es, -läufe) vytékání; uplynutí; odtok; vývoj, průběh; startovní čára

ˈab|lau•fen [ˈaplaufən] (V.) odtéci, vytéci; uplynout, vypršet; odstartovat; zastavit se; prošlapat

ˈab|le•gen [ˈapleːgən] (V., legte ab, hat abgelegt) odložit; založit; vykonat, složit; odrazit ▪ ein Geständnis ablegen přiznat se

ˈAb•le•ger [ˈapleːgər] (der, -s, -) odbočka, pobočka; odnož

ˈab|leh•nen [ˈapleːnən] (V., lehnte ab, hat abgelehnt) odmítnout; zamítnout; odepřít

ˈab|lei•ten [ˈaplaɪtən] (V., leitete ab, hat abgeleitet) odvést; odvodit, vyvodit

ˈAb•lei•tung [ˈaplaɪtuŋ] (die, -, -en) odvedení, svedení; vývod; vyvození; odvozenina; (mat.) derivace

ˈab|le•sen [ˈapleːzən] (V.) číst; zjistit; posbírat, sebrat

ˈab|lie•fern [ˈapliːfərn] (V., lieferte ab, hat abgeliefert) dodat

ˈab|lö•sen [ˈaplɔːzən] (V., löste ab, hat abgelöst) oddělit, odloučit; nahradit, vystřídat; splatit

ˈAb•lö•sung [ˈaplɔːzuŋ] (die, -, -en) oddělení, odloučení; náhrada, vystřídání; splacení ▪ abgemacht! ujednáno!

ˈab|ma•chen [ˈapmaxən] (V., machte ab, hat abgemacht) odstranit, sundat; dojednávat

ˈAb•ma•chung [ˈapmaxuŋ] (die, -, -en) dohoda, úmluva, ujednání

ˈab|neh•men [ˈapneːmən] (V., nahm ab, hat abgenommen) sundat; odebrat; převzít; zkontrolovat; sejmout

ˈAb•neh•mer [ˈapneːmər] (der, -s, -) odběratel

ˈab|nut•zen, ˈab|nüt•zen [ˈapnutsən] (V., nutzte/nützte ab, hat abgenutzt/abgenützt) opotřebovat; obnosit; sešlapat

Abonˈnent, A•bonˈnent [abɔˈnɛnt] (der, -en, en) předplatitel, abonent

abonˈnie•ren, a•bonˈnie•ren [abɔˈniːrən] (V., abonnierte, hat abonniert) předplatit si

Abˈort [aˈbɔrt] (der, -s, -e) potrat; záchod

ˈAb•prall (der, -(e)s, e) (prudký) odraz

ˈab|ra•ten [ˈapraːtən] (V., riet ab, hat abgeraten) zrazovat, odrazovat

ˈab|rech•nen [ˈaprɛçnən] (V., rechnete ab, hat abgerechnet) odečíst, odpočítat; vyúčtovat, zúčtovat; vypořádat se; strhnout, srazit

ˈAb•rech•nung [ˈaprɛçnuŋ] (die, -, -en) odečtení, odpočet; srážka (z platu); vyúčtování, zúčtování

ˈAb•rei•se [ˈapraɪzə] (die, -, 0) odjezd

ˈab|rei•sen [ˈapraɪzən] (V.) odcestovat, odjet

ˈab|rei•ßen [ˈapraɪsən] (V.) (riss ab, hat abgerissen) roztrhnout, odtrhnout, utrhnout; strhnout, zbořit

ˈab|rich•ten [ˈaprɪçtən] (V., richtete ab, hat abgerichtet) cvičit, drezírovat

ˈAb•rü•stung, ˈAb•rüs•tung [ˈaprystuŋ] (die, -, 0) odzbrojení

ˈAb•sa•ge [ˈapzaːgə] (die, -, -n) odřeknutí, odvolání; odmítnutí

ˈab|sa•gen [ˈapzaːgən] (V., sagte ab, hat abgesagt) odvolat; odřeknout; zříci se

ˈab|sä•gen [ˈapzɛːgən] (V.) uříznout, odříznout ▪ Absatz finden jít na odbyt

ˈAb•satz [ˈapzats] (der, -es, -sätze) odstavec; odbyt; podpatek

ˈab|schaf•fen [ˈapʃafən] (V., schaffte ab, hat/ist abgeschafft) zrušit; odstranit

ˈab|schät•zen [ˈapʃɛtsən] (V., schätzte ab, hat abgeschätzt) odhadnout

abˈscheu•lich [apˈʃɔylɪç] (Adj.) odporný

ˈab|schicken, ˈab|schi•cken [ˈapʃɪkən] (V., schickte ab, hat abgeschickt) odeslat

ˈab|schie•ben [ˈapʃiːbən] (V., schob ab, hat abgeschoben) odsunout; vykázat; odklidit; zašantročit ▪ etw. auf jmdn. abschieben (přen.) svalit co na koho

ˈab|schie•ßen [ˈapʃiːsən] (V.) (o, abgeschossen) vystřelit; zastřelit; sestřelit

ˈAb•schlag [ˈapʃlaːk] (der, -s, -schläge) vhazování (v hokeji); srážka; splátka ▪ einen Betrag vom Preis abschlagen* slevit částku z ceny

ˈab|schla•gen [ˈapʃlaːgən] (V., schlug ab, hat abgeschlagen) otlouci, urazit; odmítnout, nevyhovět

ˈab|schlie•ßen [ˈapʃliːsən] (V., schloss ab, hat abgeschlossen) zamknout; uzavřít, ukončit; zakončit

ˈab|schnei•den [ˈapʃnaɪdən] (schnitt ab, abgeschnitten) uříznout; ustřihnout, zastřihnout; odříznout ▪ gut abschneiden obstát, pochodit ▪ jmdm. das Wort abschneiden skočit komu do řeči

ˈAb•schnitt [ˈapʃnɪt] (der, -s, -e) oddíl, odstavec, část; úsek; ústřižek

ˈab|schrau•ben [ˈapʃraubən] (V.) odšroubovat

ˈab|schrecken, ˈab|schre•cken [ˈapʃrɛkən] (V., schreckte ab, hat abgeschreckt) zastrašit, odstrašit; zchladit, ochladit

ˈab|schrei•ben [ˈapʃraɪbən] (V., schrieb ab, hat abgeschrieben) opsat; přepsat; odepsat

ˈAb•schrift [ˈapʃrɪft] (die, -, -en) opis, přepis

ˈab•schüs•sig [ˈapʃysɪç] (Adj.) strmý, příkrý

ˈab|schwä•chen [ˈapʃvɛçən] (V.) oslabit, zeslabit, ztlumit

ˈab•seits [ˈapzaɪts] (Adv./Präp., Gen.) stranou; bokem, stranou

ˈab|sen•den [ˈapzɛndən] (V., sandte/sendete ab, hat abgesandt/abgesendet) odeslat

ˈAb•sen•der [ˈapzɛndər] (der, -s, -) odesílatel

Abˈsenz (die, -, -en) absence; absence, nepřítomnost

ˈab|set•zen [ˈapzɛtsən] (V., setzte ab, hat abgesetzt; V., refl, setzte sich ab, hat sich abgesetzt) sundat; stáhnout; odložit; odstavit; vysadit; sesadit; zrušit; přestat; prodat; odsadit

ˈAb•sicht [ˈapzɪçt] (die, -, -en) záměr, úmysl ▪ mit Absicht úmyslně

ab•soˈlut [apzoˈluːt] (Adj.) absolutní, naprostý

ab•sol•vie•ren [apzɔlˈviːrən] (V.) absolvovat

ˈab|son•dern [ˈapzɔndərn] (V., refl.) oddělovat, rozlišovat; vylučovat, vyměšovat

ˈab|sper•ren [ˈapʃpɛrən] (V., sperrte ab, hat abgesperrt) uzamknout, uzavřít, zatarasit

ˈab|sprin•gen [ˈapʃprɪŋən] (V., sprang ab, ist abgesprungen) seskočit; oprýskat; odstoupit; utrhnout se; odchýlit se

ˈab|spü•len [ˈapʃpyːlən] (V., spülte ab, hat abgespült) opláchnout, umýt, spláchnout

ˈab|stam•men [ˈapʃtamən] (V., stammte ab, hat abgestammt) pocházet, mít původ

ˈAb•stam•mung [ˈapʃtamuŋ] (die, -, -en) původ

ˈab|stel•len [ˈapʃtɛlən] (V., stellte ab, hat abgestellt.) odstavit; zaparkovat; uzavřít, zavřít; odložit; uložit; odstranit; přizpůsobit

ˈab|stem•peln [ˈapʃtɛmpəln] (V.) orazítkovat; označit

ˈab|stim•men [ˈapʃtɪmən] (V.) odhlasovat; sladit, naladit ▪ etw. aufeinander abstimmen sladit co

ˈab|sto•ßen [ˈapʃtoːsən] (V.) (ie, h. o) odrazit; urazit; odpuzovat; odstrčit; opotřebovat

ˈAb•strich [ˈapʃtrɪç] (der, -, -e) (Med.) krácení, škrt; výtěr

ˈab|stump•fen [ˈapʃtumpfən] (V., stumpfte ab, ist abgestumpft) ztupit; otupit; otupět

ˈAb•sturz [ˈapʃturts] (der, -es, ÷e) zřícení, pád; sráz, strž

ˈab|stür•zen [ˈapʃtyrtsən] (V., stürzte ab, ist abgestürzt) zřítit se, spadnout; svažovat se, spadat; zaseknout se

Abˈteil [apˈtaɪl] (das, -s, -e) oddělení; kupé

ˈab|tei•len [ˈaptaɪlən] (V., teilte ab, hat abgeteilt) oddělit; rozdělit

ˈAb•tei•lung [apˈtaɪluŋ] (die, -, -en) oddělení

ˈab|tren•nen [ˈaptrɛnən] (V.) oddělit; odpárat

ˈab|trock•nen [ˈaptrɔknən] (V., ist) osušit, utřít; oschnout

ˈab|wä•gen [ˈapvɛːgən] (V., wog/wägte ab, hat abgewogen/abgewägt) vážit; rozvážit, uvážit (slovo)

ˈab|wan•deln [ˈapvandəln] (V.) pozměnit, obměnit; (mluvnicky) ohýbat, skloňovat, časovat

ˈab•wärts [ˈapvɛrts] (Adv.) dolů

ˈab|wa•schen [ˈapvaʃən] (u, a) (o/u) smýt; umýt, mýt

ˈab|wech•seln [ˈapvɛksəln] (V.) střídat se ▪ sich abwechseln vystřídat se

ˈAb•wehr [ˈapveːr] (die, -, 0) obrana

ˈab|wei•chen [ˈapvaɪçən] (V., wich ab, ist abgewichen) odlepit; odlepit se; odbočit (z cesty)

ˈAb•wei•chung [ˈapvaɪçuŋ] (die, -, en) odchýlení; odchylka, úchylka

ˈab|wei•sen [ˈapvaɪzən] (V.) (ie, ie) odbýt, odmítnout; zamítnout; odrazit

ˈab|wen•den [ˈapvɛndən] (V., wandte/wendete ab, hat abgewandt/abgewendet) odklonit; odvrátit

ˈab|wer•fen [ˈapvɛrfən] (V.) shodit; přinášet (zisk)

ˈab•we•send [ˈapveːzənt] (Adj.) nepřítomný

ˈAb•we•sen•heit [ˈapveːzənhaɪt] (die, -, 0) nepřítomnost

ˈab|wie•gen [ˈapviːgən] (V., wog ab, hat abgewogen) odvážit (na váze)

ˈab|wi•schen [ˈapvɪʃən] (V.) utřít, setřít

ˈab|zah•len [ˈaptsaːlən] (V.) splácet

ˈAb•zah•lung [ˈaptsaːluŋ] (die, -, en) splátka ▪ auf abzahlung kaufen koupit na splátky

ˈAb•zei•chen [ˈaptsaɪçən] (das, -s, -) odznak

ˈab|zie•hen [ˈaptsiːən] (V., zog ab, hat abgezogen) stáhnout; okopírovat; odečítat; unikat; odtáhnout, odejít

ˈAb•zug [ˈaptsuːk] (der, -s, -züge) spoušť; sleva; srážka; snímek; otisk; kopie; vývod

ˈAch•se [ˈaksə] (die, -, -n) náprava; osa ▪ auf Achse sein být na cestě

acht [axt] (Zahlw.) osm

ˈach•ten [ˈaxtən] (V.) respektovat, vážit si; dbát; pokládat, považovat

ˈAch•tung [ˈaxtuŋ] (die, -, 0) úcta, vážnost; respektování ▪ Achtung! Pozor!

ˈacht•zig [ˈaxtsɪç] (Zahlw.) osmdesát

ˈäch•zen [ˈɛçtsən] (V.) povzdechnout si, vzdychat, sténat

ˈAcker, ˈA•cker [ˈakər] (der, -s, Äcker) pole; akr

ˈAder, ˈA•der [ˈaːdər] (die, -, -n) žíla

ˈAd•ler [ˈaːdlər] (der, -s, -) orel

ad•opˈtie•ren [adɔpˈtiːrən] (V.) osvojit, adoptovat

Adresˈsat, A•dresˈsat [adrɛˈsaːt] (der, -en, -en) příjemce, adresát

Adres•se, Aˈdres•se [aˈdrɛsə] (die, -, -n) adresa

adresˈsie•ren, a•dresˈsie•ren [adrɛˈsiːrən] (V.) adresovat

Afˈfä•re [aˈfɛːrə] (die, -, -n) skandál; aféra

ˈAf•fe [ˈafə] (der, -n, -n) opice

Agenˈtur, A•genˈtur [agɛnˈtuːr] (die, -, -en) agentura, jednatelství

Ag•gres•si•viˈtät [agrɛsiviˈtɛːt] (die, -, 0) agresivita, útočnost

ˈäh•neln [ˈɛːnəln] (V.) podobat se

ˈÄhn•lich•keit [ˈɛːnlɪçkaɪt] (die, -, en) podobnost, podoba

ˈAh•nung [ˈaːnuŋ] (die, -, -en) tušení, předtucha; ponětí ▪ Keine Ahnung! Nemám ponětí!

Aka•deˈmie, A•ka•deˈmie [akadeˈmiː] (die, -, -n) akademie

Akˈkord [aˈkɔrt] (der, -s, -e) akord; souzvuk ▪ im Akkord arbeiten pracovat v úkolu

Akˈkord•ar•beit [aˈkɔrtarbaɪt] (die, -, en) úkolová práce

Akt [akt] (der, -s/-es, -e) akt; jednání, dějství (na divadle)

ˈAk•te [ˈaktə] (die, -, -n) spis, listina, akta

ˈAk•tie [ˈaktsjə] (die, -, -n) akcie

Ak•tiˈon [akˈtsjoːn] (die, -, -tionen) akce

akˈtiv [akˈtiːf] (Adj.) aktivní, činný

Ak•ti•viˈtät [aktiviˈtɛːt] (die, -, en) činorodost; aktivita, činnost

akut, aˈkut [aˈkuːt] (Adj.) akutní

Akˈzent [akˈtsɛnt] (der, -s/-es, -e) důraz; akcent, přízvuk

ak•zepˈtie•ren [aktsɛpˈtiːrən] (V.) akceptovat, přijmout

Alarm, Aˈlarm [aˈlarm] (der, -s/-es, -e) (franz.: zu den Waffen) alarm, poplach ▪ blinder Alarm planý poplach

ˈal•bern [ˈalbərn] (Adj.) bláhový, pošetilý

ˈAl•ko•hol [ˈalkohoːl] (der, -s, -e) alkohol, líh

Al•koˈho•li•ker [alkoˈhoːlɪkər] (der, -s, -) alkoholik

alˈlein [aˈlaɪn] (Adj.) sám, samotný; avšak

al•lerˈdings [alərˈdɪŋs] ostatně; ovšem, zajisté

all•geˈmein [algəˈmaɪn] (Adj.) všeobecný, celkový ▪ im Allgemeinen obecně, všeobecně

allˈjähr•lich [alˈjɛːrlɪç] (Adj.) výroční, každoroční

allˈmäh•lich [alˈmɛːlɪç] (Adj.) postupný, pozvolný, nenadálý

allˈtäg•lich [alˈtɛːklɪç] (Adj.) obyčejný; každodenní, všední

Al•phaˈbet [alfaˈbeːt] (das, -s, -e) abeceda

als [als] když než▪ gerade als právě když ▪ sowohl ... als (auch) jak ... tak

ˈal•so [ˈalzo] (Adv.) tedy, tudíž; no, tak ▪ also gut! tak dobře!

alt [alt] (Adj., älter, älteste) starý ▪ alt werden stárnout, zastarat (o věci) ▪ Wie alt bist du? Kolik ti je let?

alt werden (V.) stárnout, zastarat (o věci)

Alˈtar [alˈtaːr] (der, -s, -äre) oltář

Al•ter [ˈaltər] (das, -s, -) stáří; věk

ˈal•tern [ˈaltərn] (V., ist) stárnout

ˈAl•ter•tum [ˈaltərtuːm] (das, -s, 0) pravěk; starověk

ˈal•ter•tüm•lich [ˈaltərtymlɪç] (Adj.) starobylý

am Abend (Adv.) večer

am Nachmittag (Adv.) odpoledne

am wenigsten nejméně

Ama•teur, A•ma•teur [amaˈtɔːr] (der, -s, -e) amatér, ochotník

Am•buˈlanz [ambuˈlants] (die, -, -en) sanita; ambulance

ˈAmei•se, ˈA•mei•se [ˈaːmaɪzə] (die, -, -n) mravenec

Amt [amt] (das, -s/-es, Ämter) úřad ▪ von Amts wegen úředně, z úředního rozhodnutí

ˈamt•lich [ˈamtlɪç] (Adj.) úřední

Amts- [ˈamts-] (Adj.) úřední

amüˈsant, a•müˈsant [amyˈzant] (Adj.) zábavný

an [an] (Präp.) na, v

Anaˈly•se, A•naˈly•se [anaˈlyːzə] (die, -, -n) analýza, rozbor

ana•lyˈsie•ren, a•na•lyˈsie•ren [analyˈziːrən] (V.) analyzovat, rozebírat, rozložit

ˈAna•nas, ˈA•na•nas [ˈananas] (die, -, -/-nasse!) ananas

ˈan|bau•en [ˈanbauən] (V.) obdělávat, pěstovat; přistavět

ˈan|bei•ßen [ˈanbaɪsən] (V., biss an, hat angebissen) nakusovat; zakousnout se; zabrat, chytit se

ˈan|be•ten [ˈanbeːtən] (V., betete an, hat angebetet) vzývat, zbožňovat

ˈan|bie•ten [ˈanbiːtən] (V., bot an, hat angeboten) nabízet, nabídnout

ˈan|bin•den [ˈanbɪndən] (V., band an, hat angebunden) přivázat

ˈAn•blick [ˈanblɪk] (der, -(e)s, e) podívaná, pohled

ˈan|brin•gen [ˈanbrɪŋən] (V., brachte an, hat angebracht) umístit, připevnit, přimontovat, namontovat, nasadit; přinést; udat, uplatnit

ˈan|dau•ern [ˈandauərn] (V.) trvat, neustávat

ˈan•dau•ernd [ˈandauərnt] (Adj.) neustálý, trvalý

ˈAn•den•ken [ˈandɛŋkən] (das, -s, -) památka, vzpomínka ▪ zum Andenken an na památku

an•de•re [ˈandərə] druhý; ostatní; jiný ▪ einer nach dem anderen jeden za druhým ▪ zum anderen na druhou stranu

ˈän•dern [ˈɛndərn] (V.) upravit; měnit, změnit

ˈan•ders [ˈandərs] (Adv.) jinak, odlišně ▪ anders werden změnit se

ˈÄn•de•rung [ˈɛndəruŋ] (die, -, -en) změna, přeměna

ˈAn•deu•tung [ˈandɔytuŋ] (die, -, -en) narážka; náznak, předzvěst

ˈAn•drang [ˈandraŋ] (der, -s, 0) nával, nápor, tlačenice

An•ekˈdo•te, A•nekˈdo•te [anɛkˈdoːtə] (die, -, -n) vtip, anekdota

ˈan|ekeln, ˈan|e•keln [ˈaneːkəln] (V.) hnusit se, odpuzovat, (z)protivit se, (z)ošklivit se

ˈan|er•ken•nen [ˈanɛrkɛnən] (V., erkannte an, hat anerkannt) uznat

ˈAn•er•ken•nung [ˈanɛrkɛnuŋ] (die, -, 0) uznání, pochvala

ˈAn•fall [ˈanfal] (der, -s, -fälle) napadení, útok; nápor, záchvat; úroda

ˈan•fäl•lig [ˈanfɛlɪç] (Adj.) náchylný

ˈAn•fang [ˈanfaŋ] (der, -s, -fänge) počátek, začátek ▪ von Anfang an od začátku

ˈan|fan•gen [ˈanfaŋən] (V., fing an, hat angefangen) čít

ˈan•fäng•lich [ˈanfɛŋlɪç] (Adj.) počáteční

Anfangs- [ˈanfaŋs-] (Adj.) počáteční, začáteční

ˈan|fech•ten [ˈanfɛçtən] (V., focht an, hat angefochten) napadnout, popřít; trápit

ˈan|feuch•ten [ˈanfɔyçtən] (V., feuchtete an, hat angefeuchtet) navlhčit

ˈAn•for•de•rung [ˈanfɔrdəruŋ] (die, -, en) požadavek

ˈAn•fra•ge [ˈanfraːgə] (die, -, -n) dotaz, interpelace (v parlamentu)

ˈan|füh•ren [ˈanfyːrən] (V., führte an, hat angeführt) vést, velet; uvést; uvádět, citovat; podvést

ˈAn•füh•rer [ˈanfyːrər] (der, -s, -) vůdce, velitel; původce

ˈAn•ga•be [ˈangaːbə] (die, -, n) údaj, oznámení, sdělení, výpověď; udání; podání; vychloubání

ˈan|ge•ben [ˈangeːbən] (V., gab an, hat angegeben) uvést, sdělit; naznačit; dát návod; udat; chlubit se; podávat

ˈan•ge•bo•ren [ˈangəboːrən] (Adj.) vrozený

ˈAn•ge•bot [ˈangəboːt] (das, -s, -e) nabídka

ˈan|ge•hen [ˈangeːən] (V., ging an, ist angegangen) začínat; ucházet, ujít; napadnout; pustit se

ˈan•ge•hend [ˈangeːənt] (Adj.) nastávající, budoucí

ˈAn•gel [ˈaŋəl] (die, -, -n) udice; pant, závěs dveří

ˈAn•ge•le•gen•heit [ˈangəleːgənhaɪt] (die, -, -en) záležitost, věc

ˈan•ge•nehm [ˈangəneːm] (Adj.) příjemný, milý ▪ sehr angenehm! těší mě! ▪ angenehm überrascht sein být příjemně překvapený

ˈAn•ge•stell•te(r) [ˈangəʃtɛltər] (der, -n, -n) zaměstnanec

angezogen (Adj.) oblečený

Anˈgi•na [aŋˈgiːna] (die, -, -ginen) angína

ˈAng•ler [ˈaŋlər] (der, -s, -) rybář

ˈan|grei•fen [ˈangraɪfən] (V., griff an, hat angegriffen) napadnout; zaútočit; oslabit

ˈAn•griff [ˈangrɪf] (der, -s/-es, -e) napadení, útok ▪ etw. in Angriff nehmen zahájit/ pustit se do čeho

Angst [aŋst] (die, -, Ängste) strach ▪ Angst haben mít strach (um j-n/etw. o koho/co)

Angst haben (V.) mít strach, mít obavu

ˈängst•lich [ˈɛŋstlɪç] (Adj.) ustrašený, bázlivý, úzkostlivý, bojácný

ˈan|hal•ten [ˈanhaltən] (V., hielt an, hat angehalten) zadržovat; zastavit; přivést; trvat; nabádat

ˈAn•hang [ˈanhaŋ] (der, -s, 0) dodatek, příloha; doprovod; stoupenci; příbuzenstvo

ˈan|hän•gen [ˈanhɛŋən] (V., hing/hängte an, hat angehangen/angehängt) pověsit, zavěsit; lpět; připojit

ˈan|häu•fen [ˈanhɔyfən] (V., häufte an, hat angehäuft) hromadit, nahromadit

ˈAn•kla•ge [ˈanklaːgə] (die, -, -n) žaloba; obvinění

ˈan|kla•gen [ˈanklaːgən] (V., klagte an, hat angeklagt) obvinit, obžalovat, žalovat

ˈan|kle•ben [ˈankleːbən] (V., klebte an, hat angeklebt) přilepit, nalepit

ˈan|kom•men [ˈankɔmən] (V., kam an, ist angekommen) přijít; přijet, přiletět, dorazit; pořídit; zmocnit se; záviset, záležet

ˈan|kün•di•gen [ˈankyndɪgən] (V., kündigte an, hat angekündigt) oznámit, ohlásit

ˈAn•kunft [ˈankunft] (die, -, -künfte) příjezd

ˈAn•la•ge [ˈanlaːgə] (die, -, -n) založení, zřízení, vytvoření; investice; osnova, rozvrh; nadání; sklon, náchylnost

ˈan|le•gen [ˈanleːgən] (V., legte an, hat angelegt) přiložit; obléci; založit (město); uložit (peníze); přistát

ˈAn•lei•tung [ˈanlaɪtuŋ] (die, -, -en) vedení; návod, poučení, instrukce

anliegend [ˈanliːgənt] (Adj.) přilehlý, sousední; připojený

ˈan|ma•chen [ˈanmaxən] (V., machte an, hat angemacht) přidělat; rozdělat; rozsvítit; zapnout; promíchat

ˈan|mel•den [ˈanmɛldən] (V., meldete an, hat angemeldet) hlásit, ohlásit; přihlásit; přihlásit

ˈAn•mut [ˈanmuːt] (die, -, 0) půvab, ladnost

ˈan•mu•tig [ˈanmuːtɪç] (Adj.) líbezný, půvabný

ˈan•nä•hernd [ˈannɛːərnt] (Adv.) přibližně

ˈAn•nah•me [ˈannaːmə] (die, -, -n) přijetí; schválení; převzetí; domněnka, předpoklad; příjem

ˈan•nehm•bar [ˈanneːmbaːr] (Adj.) akceptovatelný, přijatelný

ˈan|neh•men [ˈanneːmən] (V., nahm an, hat angenommen) přijmout; schválit; adoptovat, osvojit si; předpokládat, domnívat se

An•non•ce [aˈnɔ̃ːsə] (die, -, -n) (franz. = öffentliche Ankündigung) inzerát; oznámení

an•nulˈlie•ren [anuˈliːrən] (V.) anulovat, zrušit

an•onym, an•oˈnym [anoˈnyːm] (Adj.) anonymní

ˈAno•rak, ˈA•no•rak [ˈanorak] (der, -s, -s) větrovka (s kapucí)

ˈan|ord•nen [ˈanɔrdnən] (V., ordnete an, hat angeordnet) uspořádat; nařídit

ˈAn•ord•nung [ˈanɔrdnuŋ] (die, -, -en) uspořádání; příkaz, nařízení

ˈan|pas•sen [ˈanpasən] (V., passte an, hat angepasst) přizpůsobit, uzpůsobit ▪ sich anpassen přizpůsobit se

ˈAn•pas•sung [ˈanpasuŋ] (die, -, en) přizpůsobení

ˈan•pas•sungs•fä•hig [ˈanpasuŋsfɛːɪç] (Adj.) přizpůsobivý

ˈAn•pro•be [ˈanproːbə] (die, -, -n) zkouška

ˈan|pro•bie•ren [ˈanprobiːrən] (V.) vyzkoušet

ˈAn•recht [ˈanrɛçt] (das, -s, -e) právo, nárok

ˈan|re•den [ˈanreːdən] (V., redete an, hat angeredet) oslovit

ˈan|re•gen [ˈanreːgən] (V., regte an, hat angeregt) podnítit; povzbudit

ˈAn•re•gung [ˈanreːguŋ] (die, -, en) impulz, podnět, popud; povzbuzení

ˈAn•rei•se [ˈanraɪzə] (die, -, -n) příjezd

ˈan|rei•zen (V.) motivovat, pobídnout; dráždit

ˈan|ru•fen [ˈanruːfən] (V.) zavolat, volat; dovolávat se; zatelefonovat

ˈan|schau•en [ˈanʃauən] (V., schaute an, hat angeschaut) dívat se, hledět; prohlédnout si

ˈan•schau•lich [ˈanʃaulɪç] (Adj.) názorný

ˈAn•schein [ˈanʃaɪn] (der, -s, 0) dojem, zdání ▪ allem Anschein nach jak se zdá

ˈAn•schlag [ˈanʃlaːk] (der, -s, -schläge) úder, náraz; vyhláška; útok; vyhláška; úhoz; narážení

ˈan|schla•gen [ˈanʃlaːgən] (u, a) přibít, přitlouci; udeřit; nasadit; odbíjet; narazit

ˈan|schlie•ßen [ˈanʃliːsən] (V., schloss an, hat angeschlossen) napojit, připojit

ˈAn•schrift [ˈanʃrɪft] (die, -, -en) adresa

ˈan|schul•di•gen [ˈanʃuldɪgən] (V., schuldigte an, hat angeschuldigt) obvinit

ˈAn•schul•di•gung [ˈanʃuldɪguŋ] (die, -, en) obvinění

ˈan|se•hen [ˈanzeːən] (V., sah an, hat angesehen) dívat se; prohlížet; vidět; přihlížet; považovat, pokládat

ˈan|set•zen [ˈanzɛtsən] (V., setzte an, hat angesetzt) přiložit, přistavit; nasadit; pustit se; zakládat; stanovit, určit ▪ zur Landung ansetzen začít přistávat

ˈAn•sicht [ˈanzɪçt] (die, -, -en) pohled; názor, mínění ▪ meiner Ansicht nach podle mého názoru

ˈAn•sichts•kar•te [ˈanzɪçtskartə] (die, -, en) pohlednice, pohled

ˈan|span•nen [ˈanʃpanən] (V., spannte an, hat angespannt) zapřáhnout; napnout

ˈan|spie•len [ˈanʃpiːlən] (V., spielte an, hat angespielt) přihrát, nahrát; rozehrát; dělat narážky

ˈAn•spie•lung [ˈanʃpiːluŋ] (die, -, en) narážka

ˈan|spor•nen [ˈanʃpɔrnən] (V., spornte an, hat angespornt) pobízet, hecovat, povzbuzovat

ˈAn•spra•che [ˈanʃpraːxə] (die, -, n) projev

ˈan|spre•chen [ˈanʃprɛçən] (V., sprach an, hat angesprochen) oslovit; požádat; označit; považovat; reagovat

ˈAn•spruch [ˈanʃprux] (der, -s, -sprüche) nárok, požadavek; právo ▪ Anspruch haben auf mít nárok na ▪ etw. in Anspruch nehmen* požadovat co

ˈan•spruchs•voll [ˈanʃpruxsfɔl] (Adj.) náročný

ˈAn•stalt [ˈanʃtalt] (die, -, -en) ústav

ˈAn•stand [ˈanʃtant] (der, -s, 0) slušnost; nesnáz, potíže

ˈan•stän•dig [ˈanʃtɛndɪç] (Adj.) slušný, řádný

anˈstatt [anˈʃtat] (Präp.) namísto aby, místo aby; místo

ˈan•stecken, ˈan•ste•cken [ˈanʃtɛkən] (V., steckte an, hat angesteckt) připíchnout; nasadit, navléci; připálit, rozžehnout; nakazit, infikovat

ˈan|steckend, ˈan|ste•ckend [ˈanʃtɛkənt] (Adj.) nakažlivý, přenosný

ˈAn•steckung, ˈAn•ste•ckung [ˈanʃtɛkuŋ] (die, -, en) nákaza, infekce

anˈstel•le, an ˈStel•le [anˈʃtɛlə] (Präp., Gen.) namísto, místo

ˈan|stel•len [ˈanʃtɛlən] (V.) postavit, opřít, přistavit; zapnout, spustit; přijmout, zaměstnat; ustanovit

ˈAn•stel•lung [ˈanʃtɛluŋ] (die, -, en) pracovní místo; ustanovení, přijetí

ˈAn•stieg [ˈanʃtiːk] (der, -s, -e) stoupání; zvyšování, nárůst, vzestup, vzrůst; výstup

ˈan|stif•ten [ˈanʃtɪftən] (V., stiftete an, hat angestiftet) způsobit; zosnovat; podněcovat, navádět, ponoukat

ˈAn•stoß [ˈanʃtoːs] (der, -es, ÷e) náraz; výkop; podnět, impulz, popud; pohoršení ▪ Anstoß nehmen* an etw. pohoršit se nad čím

anstrengend [ˈanʃtrɛŋənt] (Adj.) namáhavý

ˈAn•stren•gung [ˈanʃtrɛŋuŋ] (die, -, en) úsilí, námaha

ˈAn•strich [ˈanʃtriç] (der, -(e)s, e) natření, vymalování; nátěr; vzhled, vzezření

ˈan|ta•sten, ˈan|tas•ten (V., tastete an, hat angetastet) dotýkat se, sahat; dotknout se

ˈAn•teil [ˈantaɪl] (der, -s, -e) díl, podíl; účast ▪ Anteil an etw. haben mít podíl na čem

ˈAn•teil•nah•me [ˈantaɪlnaːmə] (die, -, 0) účast

An•ti•al•koˈho•li•ker [antialkoˈhoːlɪkər] (der, -s, -) abstinent

An•ti•bio•ti•kum, An•ti•biˈo•ti•kum [antiˈbjoːtikum] (das, -s, -ka) antibiotikum

Anˈti•ke [anˈtiːkə] (die, -, 0) antika, starověk

ˈAn•trag [ˈantraːk] (der, -s, -träge) návrh; nabídka; žádost

ˈan|tre•ten [ˈantreːtən] (V.) vykročit, našlápnout, nastartovat; nastoupit; ušlapat, udusat

ˈAn•trieb [ˈantriːp] (der, -s, -e) pohon; popud, podnět, impulz

ˈAnt•wort [ˈantvɔrt] (die, -, -en) odpověď

ˈant•wor•ten [ˈantvɔrtən] (V.) odpovědět

ˈan|ver•trau•en [ˈanfɛrtrauən] (V.) svěřit

ˈan|wach•sen [ˈanvaksən] (u, i. a) přirůstat; narůstat; ujmout se

ˈAn•walt [ˈanvalt] (der, -s, -wälte) advokát; obhájce, zastánce

ˈAn•wär•ter [ˈanvɛrtər] (der, -s, -) kandidát, čekatel

ˈAn•wei•sung [ˈanvaɪzuŋ] (die, -, -en) návod, pokyn; příkaz, nařízení; přidělení; (peněžní) poukázka

ˈan|wen•den [ˈanvɛndən] (V., wendete/wandte an, hat angewendet/angewandt) použít; vynaložit

ˈan•we•send [ˈanveːzənt] (Adj.) přítomný

ˈAn•we•sen•heit [ˈanveːzənhaɪt] (die, -, 0) přítomnost, existence

ˈAn•zahl [ˈantsaːl] (die, -, 0) počet, množství

ˈAn•zei•chen [ˈantsaɪçən] (das, -s, -) náznak; příznak, známka, symptom

ˈAn•zei•ge [ˈantsaɪgə] (die, -, -n) nahlášení; oznámení, zpráva; inzerát

ˈan|zei•gen [ˈantsaɪgən] (V.) nahlásit, ohlásit; oznámit; inzerovat

ˈan|zie•hen [ˈantsiːən] (V., zog an, hat angezogen) obléci; vzít si; přitáhnout

ˈan•zie•hend [ˈantsiːənt] (Adj.) přitažlivý, poutavý

ˈAn•zug [ˈantsuːk] (der, -s, -züge) oblek, oděv; záběr, zrychlení

ˈan|zün•den [ˈantsyndən] (V., zündete an, hat angezündet) zapálit, rozsvítit

Apaˈthie, A•paˈthie [apaˈtiː] (die, -, -n) apatie, netečnost

apa•thisch, aˈpa•thisch [aˈpaːtɪʃ] (Adj.) apatický, netečný

ˈAp•fel [ˈapfəl] (der, -s, Äpfel) jablko; jabloň

Ap•felˈsi•ne [apfəlˈziːnə] (die, -n, -n) pomeranč; pomerančovník

Apo•stel, Aˈpo•stel [aˈpɔstəl] (der, -s, -) apoštol

Apoˈthe•ke, A•poˈthe•ke [apoˈteːkə] (die, -, -n) lékárna

Ap•paˈrat [apaˈraːt] (der, -s/-es, -e) aparát, přístroj; ústrojí

ap•pelˈlie•ren [apɛˈliːrən] (V.) apelovat, dovolávat se

Ap•peˈtit [apeˈtiːt] (der, -s, -e) chuť ▪ guten Appetit dobrou chuť

Apˈplaus [aˈplaus] (der, -es, -e) potlesk, aplaus

Apriˈko•se, A•priˈko•se [apriˈkoːzə] (die, -, -n) meruňka

April, Aˈpril [aˈprɪl] (der, -/-s, -e) duben ▪ im April v dubnu

Äqua•tor, Äˈqua•tor [ɛˈkvaːtɔr] (der, -s, 0) rovník

ˈAr•beit [ˈarbaɪt] (die, -, -en) pracování, práce

ˈar•bei•ten [ˈarbaɪtən] (V.) pracovat; působit

ˈAr•bei•ter [ˈarbaɪtər] (der, -s, -) pracovník; dělník

ˈAr•beit•ge•ber [ˈarbaɪtgeːbər] (der, -s, -) zaměstnavatel

ˈAr•beit•neh•mer [ˈarbaɪtneːmər] (der, -s, -) zaměstnanec

ˈar•beit•sam (Adj.) pracovitý, pilný

ˈAr•beits•lo•sig•keit [ˈarbaɪtsloːzɪçkaɪt] (die, -, 0) nezaměstnanost

ˈAr•beits•platz [ˈarbaɪtsplats] (der, -es, ÷e) pracoviště; pracovní místo

Ar•chi•tekˈtur [arçɪtɛkˈtuːr] (die, -, en) architektura

ˈär•gern [ˈɛrgərn] (V.) rozčílit, rozhněvat, zlobit

ˈArg•wohn [ˈarkvoːn] (der, -(e)s, 0) podezření, nedůvěra

ˈArie, ˈA•rie [ˈaːrjə] (die, -, -n) árie

arm [arm] (Adj.; ärmer, ärmste) chudý, nemajetný; ubohý, nebohý

ˈArm•band [ˈarmbant] (das, -(e)s, ÷er) náramek

Arˈmee [arˈmeː] (die, -, -n) armáda, vojsko

ˈÄr•mel [ˈɛrməl] (der, -s, -) rukáv ▪ etw. aus dem Ärmel schütteln (hovor.) vysypat z rukávu co

ˈAr•mut [ˈarmuːt] (die, -, 0) chudoba, bída

Aro•ma, Aˈro•ma [aˈroːma] (das, -s, -men/-mata) aroma

ar•ran•gie•ren [arɑ̃ˈʒiːrən] (V.) organizovat, pořádat; naaranžovat

Arˈrest [aˈrɛst] (der, -s, -e) vězení, vazba

Ar•roˈganz [aroˈgants] (die, -, 0) povýšenost, arogance, domýšlivost

Art [aːrt] (die, -, -en) způsob; druh

Arˈte•rie [arˈteːrjə] (die, -, -n) tepna

ˈar•tig [ˈartɪç] (Adj.) způsobný, slušný

Arˈti•kel [arˈtɪkəl] (der, -s, -) článek; zboží, artikl; odstavec; (gramatický) člen

Arzˈnei•mit•tel [aːrtsˈnaɪmɪtəl] (das, -s, -) lék, léčivo

Arzt [artst] (der, -es, Ärzte) lékař, doktor

ˈärzt•lich [ˈɛːrtstlɪç] (Adj.) lékařský

ˈAsche, ˈA•sche [ˈaʃə] (die, -, -n) popel

ˈAschen•be•cher, ˈA•schen•be•cher [ˈaʃənbɛçər] (der, -s, -) popelník

Aspik, As•pik [asˈpiːk] (der/das, -s, -e) rosol, aspik

As•siˈstent, As•sisˈtent [asɪsˈtɛnt] (der, -en, -en) asistent, pomocník

Ast [ast] (der, -s, Äste) větev; suk

Astroˈnaut, As•troˈnaut [astroˈnaut] (der, -en, -en) astronaut, kosmonaut

Ate•lier, A•te•lier [atəlˈjeː] (das, -s, -s) ateliér

ˈAtem, ˈA•tem [ˈaːtəm] (der, -s, 0) dech ▪ Atem holen nadechnout se ▪ Atem holen, schöpfen popadat dech

ˈAt•las [ˈatlas] (der, -, -lasses, -lasse/-lanten) atlas

At•moˈsphä•re, At•mosˈphä•re [atmɔsˈfɛːrə] (die, -, -n) atmosféra, ovzduší

ˈAt•mung [ˈaːtmuŋ] (die, -, en) dýchání

atoˈmar, a•toˈmar [atoˈmaːr] (Adj.) atomový, atomický

at•trakˈtiv [atrakˈtiːf] (Adj.) atraktivní, lákavý; přitažlivý

auch [aux] (Adv.) také, též, i ▪ was auch immer cokoli (všechno) ▪ wo auch immer kdekoli

auf [auf] (Präp.) na

auf diese Weise tímto způsobem

auf einmal najednou

auf sein (V.) být vzhůru

ˈAuf•bau [ˈaufbau] (der, -s, 0) výstavba, stavba; struktura; nástavba

ˈauf|bau•en [ˈaufbauən] (V.) budovat, vystavět, vybudovat; uspořádat, strukturovat; založit

ˈauf|be•wah•ren [ˈaufbəvaːrən] (V., bewahrte auf, hat aufbewahrt) uchovávat, uložit, uschovat

ˈauf|bla•sen [ˈaufblaːzən] (V., blies auf, hat aufgeblasen) nafouknout

ˈauf|blü•hen [ˈaufblyːən] (V., blühte auf, ist aufgeblüht) rozkvést; vzkvétat

ˈauf|decken, ˈauf|de•cken [ˈaufdɛkən] (V., deckte auf, hat aufgedeckt) prostřít; odkrýt; vyložit; odhalit

ˈAuf•ent•halt [ˈaufɛnthalt] (der, -s, -e) pobyt; přerušení; zdržení, zastávka

ˈauf|er•le•gen [ˈaufɛrleːgən] (V., erlegte auf, hat auferlegt) uložit

ˈauf|es•sen [ˈaufɛsən] (V., aß auf, hat aufgegessen) sníst

ˈauf•fal•lend [ˈauffalent] (Adj.) nápadný

ˈauf•fäl•lig [ˈauffɛlɪç] (Adj.) nápadný

ˈauf|fan•gen [ˈauffaŋən] (V., fing auf, hat aufgefangen) chytit, zachytit, zadržet, lapit; zarazit

ˈauf|fres•sen [ˈauffrɛsən] (fraß auf, e) sežrat

ˈauf|fri•schen [ˈauffrɪʃən] (V.) obnovit, osvěžit

ˈauf|füh•ren [ˈauffyːrən] (V., refl.) uvést; předvést

ˈAuf•ga•be [ˈaufgaːbə] (die, -, -n) úkol, úloha; podání; ukončení; vzdání, zřeknutí, rezignace

ˈAuf•gang [ˈaufgaŋ] (der, -s, -gänge) vchod, výstup; východ (např. slunce)

ˈauf|ge•ben [ˈaufgeːbən] (V., gab auf, hat aufgegeben) podat; zadat; nechat; uložit; vzdát se

ˈauf|ge•hen [ˈaufgeːən] (V., ging auf, ist aufgegangen) vyjít, vycházet; zvedat se; vzklíčit; otevřít se; kynout

ˈauf•ge•regt [ˈaufgəreːkt] (Adj.) rozrušený

ˈauf•ge•weckt [ˈaufgəvɛkt] (Adj.) čilý, bystrý

ˈauf|hal•ten [ˈaufhaltən] (V., hielt auf, hat aufgehalten) zadržet, zastavit; zdržet

ˈauf|hän•gen [ˈaufhɛŋən] (V.) pověsit; zavěsit; oběsit

ˈAuf•hän•ger [ˈaufhɛʤər] (der, -s, -) poutko; námět

ˈauf|he•ben [ˈaufheːbən] (V., hob auf, hat aufgehoben) zvednout; uschovat; zrušit; ukončit

ˈauf|het•zen [ˈaufhɛtsən] (V.) poštvat, popichovat, podněcovat

ˈauf|hö•ren [ˈaufhɔːrən] (V.) přestat; končit, zanikat, pomíjet

ˈauf|kle•ben [ˈaufkleːbən] (V., klebte auf, hat aufgeklebt) přilepit, nalepit

Auf•kle•ber [ˈaufkleːbər] (der, -s, -) samolepka, nálepka

ˈauf|kom•men [ˈaufkɔmən] (das, -s, -) nastávat, začínat; vstát; nést, vzít na sebe; vyrovnat se; zdvihnout se; vyskytnout se

Auf•la•ge [ˈauflaːgə] (die, -, -n) vydání, náklad (knihy); povlak

ˈauf|lö•sen [ˈauflɔːzən] (V.) rozluštit; uvolnit; zrušit, rozpustit

ˈauf|ma•chen [ˈaufmaxən] (V.) otevřít; rozepnout; upravit ▪ eine Rechnung aufmachen otevřít účet ▪ sich aufmachen otevřít se

ˈauf•merk•sam [ˈaufmɛrkzaːm] (Adj.) pozorný

ˈAuf•merk•sam•keit [ˈaufmɛrkzaːmkaɪt] (die, -, -en) pozornost

ˈauf|mun•tern [ˈaufmuntərn] (V.) povzbudit, rozveselit

ˈAuf•nah•me [ˈaufnaːmə] (die, -, -n) příjem; focení; snímek; nahrávka; záznam; soupis; přijetí; přijímání; zahájení

ˈauf|neh•men [ˈaufneːmən] (V., nahm auf, hat aufgenommen) zvednout; zahájit; přijmout; pojmout; půjčit si; vzít si; přijmout; sepsat; zaznamenat; vyfotografovat; natočit; nahrát ▪ es mit j-m aufnehmen změřit se s kým, rozdat si to s kým

ˈauf•recht [ˈaufrɛçt] (Adj.) vzpřímený

ˈauf•recht|er•hal•ten [ˈaufrɛçtɛrhaltən] (V.) (ie, a) zachovat, udržet, udržovat

ˈauf|rich•ten [ˈaufrɪçtən] (V.) narovnat, napřímit; vztyčit, postavit

ˈauf•rich•tig [ˈaufrɪçtɪç] (Adj.) upřímný

ˈAuf•rich•tig•keit [ˈaufrɪçtɪçkaɪt] (die, -, -en) upřímnost

ˈAuf•ruf [ˈaufruːf] (der, -s, -e) vyvolání, zavolání; výzva, proklamace

ˈAuf•ruhr [ˈaufruːr] (der, -s, -e) vzpoura, revolta; pobouření

ˈAuf•satz [ˈaufzats] (der, -es, -sätze) násada, nástavec; stať; slohová úloha; pojednání

ˈauf|sau•gen (V., saugte/sog auf; hat aufgesaugt/aufgesogen) nasát, vsáknout; pohltit

ˈauf|schie•ben [ˈaufʃiːbən] (V., schob auf, hat aufgeschoben) odsunout, odstrčit; odložit, odsunout; odročit

ˈAuf•schlag [ˈaufʃlaːk] (der, -s, -schläge) náraz, úder; servis, podání, úder; přirážka, příplatek; manžeta, záložka, klopa

ˈauf|schla•gen [ˈaufʃlaːgən] (V., schlug auf, hat/ist aufgeschlagen) narazit; rozrazit se; sálat; roztloukat; narazit si; rozbít; podávat; otevřít; ohrnout; zdražit; podražit, zvýšit

ˈauf|schlie•ßen [ˈaufʃliːsən] (V., schloss auf, hat aufgeschlossen) odemknout

ˈAuf•schrei [ˈaufʃraɪ] (der, -s, -e) výkřik

ˈauf|schrei•ben [ˈaufʃraɪbən] (V., schrieb auf, hat aufgeschrieben) zapsat; napsat, sepsat

ˈAuf•schrift [ˈaufʃrɪft] (die, -, -en) nápis; nadpis

ˈAuf•schub [ˈaufʃuːp] (der, -s, -schübe) odklad

ˈauf|set•zen [ˈaufzɛtsən] (V.) posadit, postavit; sestavit

ˈAuf•sicht [ˈaufzɪçt] (die, -, -en) dozor, dohled

ˈauf|sprin•gen [ˈaufʃprɪŋən] (V., sprang auf, ist aufgesprungen) vyskočit; naskočit; vyrazit; rozletět se; popraskat; rozevřít se

ˈAuf•stand [ˈaufʃtant] (der, -s, -stände) povstání, vzpoura

ˈauf|ste•hen [ˈaufʃteːən] (V., stand auf, ist aufgestanden) zvednout se, vstát; povstat, vzbouřit se

ˈauf|stei•gen [ˈaufʃtaɪgən] (V., stieg auf, ist aufgestiegen) nasednout; vystoupat; stoupat; postoupit; vznikat

ˈauf|stel•len [ˈaufʃtɛlən] (V.) postavit; rozestavět; rozmístit; stanovit; nominovat; sestavit; instalovat; vypracovat

ˈAuf•stieg [ˈaufʃtiːk] (der, -s, -e) výstup, stoupání; vzestup, rozmach

ˈauf|tau•chen [ˈauftauxən] (V., ist) vynořit se, objevit se; vyvstat

ˈauf|tei•len [ˈauftaɪlən] (V.) rozdělit

ˈAuf•trag [ˈauftraːk] (der, -s, -träge) příkaz; objednávka; mise ▪ im Auftrag von jmdm. z pověření koho

ˈauf|tra•gen [ˈauftraːgən] (V.) nanést, nanášet; nosit na stůl, servírovat; donosit; přikazovat

ˈAuf•trag•ge•ber [ˈauftraːkgeːbər] (der, -s, -) zadavatel zakázky, objednavatel, zákazník

ˈauf|wa•chen [ˈaufvaxən] (V.) vzbudit se, procitnout, probudit se

ˈauf|wach•sen [ˈaufvaksən] (V., wuchs auf, ist aufgewachsen) vyrůstat, vyrůst

ˈauf|wär•men [ˈaufvɛrmən] (V.) ohřát

ˈauf•wärts [ˈaufvɛrts] (Adv.) nahoru, vzhůru

ˈauf|wei•sen [ˈaufvaɪzən] (V., wies auf, hat aufgewiesen) poukázat; vykázat

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Německo-český / česko-německý kapesní slovník.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.